50 



form. Liknande vingar ega äfven lärkorna, 

 men de ha tio handpennor, hvaraf dock den 

 första är mycket kort, medan dessa hos ärlor 



Vinge af ilrla. 



och piplärkor äro endast nio. Näbbet, som 

 i likhet med svalornas har ett litet bak tätt 

 bakom spetsen och i det närmaste saknar 

 borst vid munvikarna, är tämligen utdraget, 

 rakt och trindt. Näsborrarna täckta af en 

 hvälfd hinna. Fötterna äro väl utbildade, 

 baktån vanligen försedd med en lång, rak 

 klo. Äfven i detta hänseende likna ariorna 

 lärkorna. 



Samtliga hithörande fåglar äro insekt- 

 ätare, i norden äro de flyttfåglar. 



ÖiVersikt af släktena: 



A. Ofvan ofläckade. Ben svarta. Stjärten unge- 

 fär af samma längd som den hoplagda vingen 



eller längre (se beskrifningarna, sid. 51, 52) Motacilla. 



B. Ofvan fläckade, fjädrarna mörka i midten, 

 med ljusare kanter. Ben ljusa. Stjärten 

 kortare än den hoplagda vingen (jämför be- 

 skrifningarna, sid. 55) Anthus. 



Ärlesläktet, Motacilla, L. 



Ariorna äro långsträckta fåglar. Näbbet är rakt 

 och smalt. Vingarna af medelmåttig längd, lrsta, 

 2:dra och 3:dje handpennorna längst och nästan lika 

 långa. Stjärten lång, i spetsen rundad, räcker långt 

 utanför de sammanlagda vingarna. Fötterna täm- 

 ligen klena med höga tarser. Färgen öfvervägande 

 svartgrå och hvit eller gul och grön. Könen äro något 

 olika. Ungarna likna ej de gamla. Särskildt gul- 

 ärlans ännu knappt flygfärdiga unge påminner rätt 

 mycket om en piplärka. 



Ariorna delas ofta i tvänne släkten, så att alla 

 svarta och hvita arter bibehållas i släktet Motacilla, 

 alla gula förenas i ett släkte, Budytes. Emellertid 



finnas öfvergångsformer, svåra att inordna i något- 

 dera släktet, och numera synes man böjd att bi- 

 behålla släktet Motacilla odeladt. Man känner 27 

 arter och underarter, spridda öfver gamla världen 

 och Amerikas nordvestra hörn. I norden ega egent- 

 ligen endast två arter hemortsrätt. 



Ariorna äro särdeles vackra, lifliga fåglar, som 

 tillhöra öppna platser, fält eller sänka marker; helst 

 bo de i närheten af vatten och saknas inne i sko- 

 garna. De vistas nästan ständigt på marken, där 

 de ock söka sin föda. Deras rörelse är springande 

 eller gående, ej hoppande, och de vippa ofta upp 

 och ned med stjärten. Flykten sker i korta bågar, 

 och därunder låta de oupphörligt höra sin vanliga 

 lockton. Endast hanarna sjunga, och sången består 

 af ett enkelt kvitter och är ej synnerligen melodisk. 

 De bygga enkla, men väl hopfogade bon, som läggas 

 på marken eller i hål. Vi hafva aldrig funnit någon 

 arla häckande två gånger. 



Öfversikt af arterna. 



I. Undre stjärttäckare hvita eller gulhvita. 



A. Gammal fågel i sommardräkt med grå 



rygg M. alba. 



B. Gammal fågel i sommardräkt med svart 



eller svartfläckig rygg M. Ingubris. 



II. Undre stjärttäckare bjärt gula. 



A. Bröst gult eller gulhvitt, undre stjärt- 

 täckare bjärtare gula än bröst och mage. M. melanope. 



B. Hela undersidan jämnt gul, undre stjärt- 

 täckare ej bjärtare än bröst och mage. 



1. Pannan grå, hjässan grå eller svart. M. flava. 



a. Örontäckarna grå M. flava, hufvudarten. 



b. Örontäckarna svarta... M. flava, var. borealis. 



2. Pannan gul, hufvudet gult och grönt, 

 saknar grått eller svart M. raii. 



Sädesärlan, Motacilla alba, L. (Tafla 11, fig. 5, 

 ef i vårdräkt, fig. 6, unge i vinterdräkt). 



Namn: Ringä/rla, Kokärla, Gatärla, JBlåärla : 



Toärla (Smal.); Linaria (Vester-Norrl.) ; Husärla. 

 Takärla (Dalarna); Arla A. W. Malm; Åla (Smal.); 

 Isspjäma (äfven i Njdand); Gadegrim (Skåne); 

 Langhale (Gotl.); Kokvittra (Norrl.); Gatevep)pe(Små\.)\ 

 Kulturella (Helsgl.). Norska: Erle, Linerle. Danska: 

 Hcid Tipstjaert, Havrevimpe, Havresaed, Blåa 

 Havresaed; Baadfugl (Aerö); Smediefugl, Havrefugl, 

 Stenpikker, Gaderender, Rendestenssanger (Syd- 

 Sjaelland). Faeröarna: Erla, Erla Kongsdöttir. Is- 

 land: Måriu-Erla. Finska: Valkea västäräkki, 

 PeästärikM, Katrikka. Lapska: Pestur. 



Sommardräkt: ofvan askgrå med hjässan och 

 nacken svarta. Pannan, kinderna och halsens sidor 

 hvita. Vingpennorna svartaktiga, de inre armpen- 

 norna och täckfjädrarna med breda, gråhvita kanter. 



