72 



underart. I norden är han hittills endast iakttagen 

 i Danmark, där förutom ett par äldre, osäkra fynd 

 ett exemplar (ef) erhölls vid Hjörring på norra Jyl- 

 land den 2 7 2 1887 och ett annat på samma lokal 

 % 1889 (Collin). Han nppgifves äfven vara fun- 

 nen på Faeröarna. Däremot äro säkerligen Fabers 

 uppgifter om hans förekomst på Island oriktiga och 

 afse sannolikt gråsiskan. Till lefnadssättet skall han 

 likna de andra finkarna. 



Som bekant är den vilda kanariefågeln stam- 

 form för de tama raserna. 



Hnsfniksläktet, Passer, Briss. 



Näbb tämligen groft och starkt af konisk form 

 med ett mycket litet hak bakom öfvernäbbets spets. 

 Munvikarna med tydliga borsthår. Stjärtens yttre 

 pennor icke hvita. Könen äro oftast olika. 



Hiifvud och öfvernäbb, sedt underifrån, af grftsparf. 

 Linjen a anger öfvernäbbets invikla kant. 



Husfinkarna äro stannfåglar, som alltid uppe- 

 hålla sig på bebodda trakter och kunna betecknas 

 som odlingens och civilisationens trogna följeslagare. 

 De bygga konstlösa bon, som läggas i kryphål af ett 

 eller annat slag eller någon gång i buskar och träd, 

 och då försedda med hvälfdt tak. De häcka vanligen 

 mer än en gång om året. Husfinkarna bebo gamla 

 världen, men ha blifvit införda äfven i den nya. 

 Släktet omfattar 26 arter och underarter, däraf 2 

 i norden. 



Öiversikt al" arterna. 



I. Tinningarna hvita med en svart fläck P. montamus. 

 II. Tinningarna gråhvita eller grå P. äomesticus. 



Gråsparfven, Passer domesticus, (L.) (Tafla 16, 



fig. 5, ef, fig. 6, Q.) 



Syn. Fringilla domestica. 



Namn: Sparf, Gråspink, Tätting, Gråtätting, 



Tucläing, Gråtäckling, HusfinJc; Gråspeck (Värml.); 



Spick, Gråfugel, Gråtjätt, Rujstackfugél (Dalarna) ; 



GråbuJc, Takbuk (Vestmanl., Sörml.); Gråsjas, Grå- 



pys (Sörml.); Gråtnas, Masborlc (Nerike); SJcet- 



spinh, Soinalota-pänsél (Smal.); Gråtalle (Göteborg); 



Tjocknäbb (Gotl.); Gråtjuf, Korntjuf (Norrl.). Nor- 

 ska: Graaspurv; Husspurv, Huskald. Danska: 

 Graaspurv, Husspurv, Spurv; Sparv, Sparri, Rög- 

 sparri (Thy). Finska: Kotivarpunen, Vurpuncn, 

 Hottiainen. 



Hanen : rygg och skuldror fläckade af rödbrunt, 

 svart och gulbrunt, nacken och ett band bakom 

 ögat rödbruna. Hufvudet ofvan och öfvergumpen 

 mörkgrå. Vingens fjädrar svarta eller svartgrå, 

 isynnerhet täckfjädrar och armpennor med breda, 

 rödbruna kanter. Ett hvitt band bildas af de mel- 

 lersta vingtäckarnas spetsar. Stjärten svartaktig. 

 Trakten mellan ögat och näbbet samt strupen och 

 en del af bröstet svarta, det senare med inblandadt 

 rödbrunt. Hufvudets och halsens sidor hvitaktiga. 

 Under ljusgrå. Honan har hufvudet ofvan brun- 

 grått, saknar det rödbruna i nacken och det svarta 

 på strupen samt har dunklare och mindre rena fär- 

 ger. Iris mörkbrun. Näbb svart, ben gulbruna. 

 Längd 151 — 178 mm. Vingen 70 — 81 mm. 



Ungarna likna honan, men sakna det hvita 

 bandet öfver vingen. 



Gråsparfven förekommer, ehuru i växlande for- 

 mer, öfver hela Europa, där han dock i Italien er- 

 sättes af en mycket närstående art, i norra Afrika 

 samt i Persien, Centralasien, Indien och Ce3'lon. På 

 senare tider är han införd äfven i Nordamerika, där 

 han dels med människans hjälp dels af sig själf 

 ovanligt snabbt bredt ut sig, så att han nu trängt 

 fram öfver Mississippi och Missouri samt finnes på 

 spridda platser ända till Stilla hafvet.* Äfven till 

 Australiens fastland är han införd. I Sverige är 

 han allmän öfverallt, åtminstone upp till Öfver- 

 torneå, men går än längre mot norr, såsom till 

 Muonioniska och Juckasjärvi. I nordligaste Norge 

 håller han på. att utbreda sig. Han finnes vid Bodö 

 och i Saltdalen samt har på senare tiden kommit 

 till Tromsö (1879) och trakten däromkring, ännu 

 senare har han nått Öxfjord. Längs syd- och vest- 

 kusten (Kristiansands stift) är han tämligen sällsynt. 

 I Finland är han vanlig till Österbotten, men träf 

 fas ännu vid Muonio, Kuolajärvi och Kandalax 

 (Mela). I Danmark är han allmän öfverallt. 



Gråsparfven är en äkta stannfågel, som i regel 

 tillbringar hela sitt lif i den trakt, där han är född, 

 eller där han en gång slagit sig ned. Han är en 

 parias bland småfåglarna, och det anseende, han i 



* Den, som närmare vill taga del af gråsparfvens öden 

 som emigrant och amerikanarnas sorgliga erfarenhet af honom, 

 hänvisas till följande intressanta arbete: »The English Spar- 

 row in North America». U. S. Dep. of Agriculture. Divi- 

 sion of economic ornithologi and mammologi. Bulletin 1 

 Washington 1SP9. 



