132 



ten brun med blekare sidopennor och mörkbruna 

 tvärband. Iris gul. Näbb svart med gul vaxhud. 

 Fötter gula med svartbruna klor. Längd o" 431 — 444, 

 9498— 520 mm. Vingen 0*325— 350,9360— 385mm. 



Ungfågeln liknar honan, men har ofta under- 

 sidan ofläckadt rostbrun. 



Bleka kärrhöken bebor södra Europa och Asien 

 ända till Kina samt vintertid Afrika ända ned till 

 Goda Hoppsudden. Han är sällsynt i norra och 

 vestra Europa och har aldrig blifvit funnen i Stor- 

 brittanien. I Sverige är han endast tillvaratagen 

 vid Göteborg ( s / 1853), på Gotland (°/ 5 1834) och 

 vid Lund (1834, Nilsson), vid Norrköping ("/„ 

 1863, Sundevall) samt slutligen vid Hellefors (Sund- 

 ström). I Norge äro tre exemplar funna, nämligen 

 två honor våren 1884 den 8 / 5 vid Stavanger samt 

 den '7 5 vid Fredrikshall. Det tredje exemplaret, 

 en ung fågel, fälldes på Lister den 7u> 1888 (Collett). I 

 Finland har han två gånger skjutits vid Helsingfors 

 (V, 1842, 7 5 1858, Wright). I Danmark iakttogs 

 en flock bleka kärrhökar, hvaraf en sköts i augusti 

 1858 i Vendsyssel, ett annat exemplar fälldes på 

 Sjaelland (7 n 1884, Collin). 



Denna kärrhök lar helst uppehålla sig på öppna, 

 steniga slätter och odlad mark. Han skall lefva af 

 små reptiler, insekter och smärre däggdjur. Fåglar 

 lär han mera sällan angripa. Han sätter sig nästan 

 aldrig i träd, utan hvilar på stenar eller marken. 



Sitt af gräs byggda bo lägger han på marken. 

 Äggen äro blågrönaktigt hvita, stundom tecknade 

 med glesa, rödaktiga fläckar. Längd 43 — 46 mm., 

 tjocklek 33,5 — 35,5 mm. 



Mindre kärrhöken, Circus cineraceus, (Mont.) 

 (Tafla 32, fig. 1, gammal <?, fig. 2, -ung fågel). 



Syn. Circus pygargus,(L.), C. cinerascens, Steph. 



Namn: AngshöJe, Grå kärrhök, Mindre stepp- 

 hök. Danska: Gråa Kjaerhög, Eng falk. Finska: 

 Pienempi suohaukka, Vaka suohaukka. 



Hane: ofvan samt på hufvud, hals och bröst 

 mörkt askgrå med mörkare fläckar, på ryggen med 

 gråbrun inblandning. Vingtäckare och armpennor 

 af ryggens färg. Ett svart band tvärs öfver arm- 

 pennorna. Handpennornas första täckfjädrar lika 

 med eller något längre än de närmaste armpennorna. 

 Handpennorna svarta, de inre gråaktiga. Den l:stas 

 inskärning 2 — 3 cm. utanför handtäckarnas spetsar. 

 3:dje pennan längst, l:sta = 6:te. Öfre stjärttäc- 

 karna hvita med grå spetsar, stjärten grå, de yttre 

 pennorna i infanet hvita med bruna tvärband. 

 Undre vingtäckare, buk, sidor, skänkelfjädrar och 

 undergump hvita med stora, rostbruna fläckar längs 



midten af fjädrarna. Honan ofvan brun med ljust 

 rostbruna fläckar. Handpennorna brunaktiga med 

 svartbruna tvärband, på undersidorna hvita med lik- 

 nande tvärband. Öfre stjärttäckaré hvita med röd- 

 bruna fläckar. Stjärten mörkbrun, de mellersta pen- 

 norna med gråaktiga, de yttre med ljust rödgula 

 tvärband. Under blekt rödgul med rostbruna längs- 

 fläckar. Iris gul. Näbb svartaktigt. Fötter gula 

 med svartaktiga klor. Längd O 1 c:a 450, 9 c:a 480 

 mm. Vingen 330 — 390 mm. 



Ungfågeln är ofvan brun med ljust rostbruna 

 fjäderkanter. Vingpennorna i spetsen kantade med 

 hvitaktigt. Under enfärgadt rostbrun eller med 

 svartbruna, längsgående fläckar på hals och bröst. 



Denna kärrhök förekommer i Europa med un- 

 dantag af de nordliga länderna samt går i Asien 

 ända till Kina och i Afrika ned till Kaplandet. I 

 Danmark är han skjuten några gånger såsom ('%„ 

 1885) i Eistrup, ("/, 1892) i Palsgaards skogsdistrikt 

 (på Jylland), där han äfven uppgifves hafva häckat, 

 samt på Langeland (maj 1893) (Collin), några andra 

 uppgifter om hans förekomst att förtiga. I Sverige 

 är han endast funnen några få gånger i Skåne, näm- 

 ligen vid Lund (sept. 1839), Hjularöd ("/„ 1841) 

 samt nära Kristianstad (hösten 1852) (Nilsson).* I 

 Norge är han ej funnen. I Finland däremot är han 

 skjuten vid Helsingfors ( l % 1841, M. v. Wright). 

 Mindre kärrhöken uppehåller sig på fuktiga 

 ängar och hedar. Han lefver af insekter, reptiler, 

 fältmöss och småfåglar samt deras ägg och ungar. 

 Enligt Naumann lär han anfalla och döda unga ha- 

 rar. Sedan häckningstiden är öfver, skall han slå 

 sig tillsammans i stora flockar. 



Sitt bo lägger han på marken. Det består af 

 torrt gräs. Äggen, 4 — 6 till antalet, läggas i slutet 

 af maj månad. De äro blågrönaktigt hvita, stun- 

 dom ofläckade, stundom med några få, glesa och 

 matta, rödaktiga fläckar. Längd 40 — 41 mm., tjock- 

 lek 32—33 mm. 



Bruna kärrhöken, Circus aeruginosus, (L.) 

 (Tafla 32, fig. 6, gammal o", fig- 7, ung fågel.) 



Namn: Rostbrun kärrhök, Sumphök; Madhök 

 (Vestergötl.). Norska: Brun kjaerhök, Sumphök. 

 Danska: Rödbrun Kjaerhög, Rörjalk, Fiskehög, 

 Dvaergglente. 



Gammal hane: ofvan mörkbrun, på vingarna 

 med ljusare fjäderkanter. De längsta handtäckfjä- 



* Vid en sådan uppgift ("i Sundströms bearbetning af 

 ornithologista meddelanden) som den, att ifrågavarande art är 

 »ej allmän» i Wäderstad (Östergötland), bör naturligtvis intet 

 afseende fästas. 



