100 



bildande en liten kam. Stjärten af medel- 

 längd, dess öfre täckare ej särskildt utveck- 

 lade till prydnadsfjädrar. Tarserna sakna all- 

 tid sporrar. 



Orrfåg-larna omfatta 25 arter och under- 

 arter, fördelade på 10 sliikten. De bebo 

 Europa, Asiens nordliga och mellersta delar 

 samt Nordamerika. 



Ofversikt af släktena. 



Lagopus. 



I. Tårna befjädrade 



TI. Tårna obcljädrade. 



A. Tarsernas fjäderbetäcUning når ända till tårna. Tetrao. 1 



B. Tarsernas fjädefbetäckning når ej till tårna. Tetrasten. 



Ripsläktet, Lagopus, Briss. 



Riporna äro medelstora fåglar. Deras näbb är 

 tämligen litet, bredt och starkt kullrigt med öfver- 

 käkens underkant bågböjd. Stjärten räcker långt 

 utom vingspetsarna. Endast tårnas sista led är ej 

 befjädrad. Klorna äro om vintern långa, böjda och 

 spadlika med hvassa kanter, om sommaren åter 

 korta. Man liar ansett och många forskare anse 

 nog ännu, att detta sammanhänger med en peri- 

 odisk klofällning hos riporna. Ja, Nilsson antog, 

 att en sådan fällning egde rum två gånger årligen. 

 Sannolikt är det dock endast frånvaron af nötning på 

 klon vintertid, orsakad af ripans vistande uteslu- 

 tande på snötäckt mark, som låter klon växa ut 

 för att sedan sommartid nötas bort mot den hår- 

 dare marken och under krafsande efter föda åt un- 

 garna. 



Riporna lefva på marken, där de röra sig lätt 

 och fort. De flyga snabbt men ogärna och ej 

 särdeles uthålligt. De lefva i engifte och lägga ett 

 stort antal ägg, som äro små, rostgulaktiga med 

 svartbruna fläckar. När honan börjar rufva, öfverges 

 hon sannolikt af hanen, som dock sedan åter för- 

 enar sig med kullen, när ungarna kläckts. Könen 

 äro föga olika. Ungarna kunna flyga tidigt. Våra 

 nordiska arter bära om sommaren en brokig skyd- 

 dande dräkt och en hvit, likaledes skyddande, om 

 vintern, medan den i Storbrittanien hemmahörande 

 moripan, som kan anses som en något förändrad 

 dalripa, saknar den hvita vinterdräkten. 



Ripsläktet omfattar 6 arter och underarter. 

 Dess utbredningsområde är circumpolärt, och de fin- 

 nas dessutom på något sydligare, höga fjäll. 



Ofversikt ar arterna. 



I. Vingpennorna oeh tarsens framsida hvita. 



A. Näbbet vid basen 8 — 9 mm. högt L. mutus. 



B. Näbbet vid basen 12— f 4 mm. högt L. albus. 



fl. Vingpennorna och tarsernas framsida grå- 

 bruna L. senticus. 



Fjällripan, Lagopus mutus, Montin. (Tafla 35, 



fig. 1, ef i höstdräkt, fig. 2, 9 i sommardräkt, 



fig- 3i ef i vinterdräkt). 



Syn. Lagopus alpina, Nilss. 



Namn : Norska : Fjeldrype, Skarerype, SJcarv- 

 rypa, Fjéldslcarv, Ltjupa. Danska: Fjeldrype. Is- 

 land: Jijlipa, Rjupkarri, Hjupkeri. Finska: Kii- 

 runa. Lapska: Kirun. 



Lagopus mutus var. rupestris, (Gmel.) (Tafla 

 35, fig. 4.) 

 Syn. L. islandorum, Fab., L. reinliardtii , Brehm. 



L. mutus var. hyberboreus, Sundev. 



Hanen har alltid, äfven i vinterdräkten, ett 

 svart band mellan näbbroten och ögat. 



Sommardräkten (juli — augusti). Ofvan samt på 

 sidor och bröst svart med riitt få rostgrå streck och 

 fjäderkanter. Hufvudet ofvan med gula, halsen med 

 hvita tvärfläckar. Vingen hvit med några svart- 

 aktiga täckare, handpennorna med mörka spolar. 

 Stjärten svart med hvit spets och de mellersta pen- 

 norna hvita. Buken hvit, tarser och tår hvitaktiga, 

 klor svarta. 



I höstdräkt är hanen ofvan samt på bröst och 

 sidor blågrå, nästan askgrå, med ytterst fin brun- 

 svart vattring; eljest som om sommaren. Stjärtens 

 mellersta pennor grå, svartvattrade. 



Honan är i sommardräkt ofvan svart med rätt 

 fin rostfärgad och hvitgrå vattring. Hufvud, hals, 

 bröst och sidor svarta med ganska breda rostgula 

 tvärband. Vingpennorna, flertalet öfre vingtäckare 

 samt alla de undre äfvensom buken' hvita. Honans 

 höstdräkt liknar hanens. 



Vinterdräkten hvit. Stjärtpennorna svarta med 

 hvita spetsar, de mellersta hvita. Klorna blekt 

 hornfärgade. 



Ungfågeln liknar honan. De första vingpen- 

 norna brungrå. 



L. rupestris ef är vanligen mer rödgul än fjäll- 

 ripan. Honans dräkt och vinterdräkten äro alldeles 

 lika den vanliga fjällripans. 



L. hyperboreus utmärkes af att stjärtens sido- 

 fjädrar äro hvita längs åtminstone 8 / 3 af utfanet. 

 Äfven midtfjädrarna äro hvita längs utfanet. Hon 



