169 



men aldrig långt åt gången. Järpens lock är en 

 fin hvissling, och genom att härma detsamma kan 

 man höstetid lätt narra honom till sig. Han lefver 

 af frön, växtknoppar, bär, blad och insekter. Om 

 vintern förtär han mest björkknopp. 



Sina ägg lägger han i en med några torra 

 grässtrån fodrad fördjupning i marken. De äro 

 9 — 12 till antalet och till färgen ljust brungula med 

 bruna prickar och fläckar. Längd 37 — 41 mm., 

 tjocklek 27—29,5 mm. 



Järporren, Tetrao tetrix, L. X Tetrastes bonasia, 

 (L.) (Tafla 36, fig. 4, ef). 



Syn. Tetrao bonasio-tetrix, Bogdanow. 



Hane: hjässan och nacken äro vattrade af svart 

 och brunt; de bakre fjädrarna förlängda och bildande 

 en tofs, som dock är mindre än hos järpen. Öfver 

 ögonen finnes en stor röd fläck, liknande orrtuppens 

 men något mindre. Det öfre ögonlocket är svart, 

 - det undre hvitgult. Bakom, den nakna, röda fläcken 

 finnes en liten här och där med svart kantad 

 fläck af hvita fjädrar liksom hos järpen. Örontäck- 

 fjädrarna äro brunsvarta, upptill fint brunvattrade. 

 Strupen svart med mycket svag, violett glans. Den 

 begränsas på sidorna och nedåt af ett bredt, hvitt 

 band, som börjar under örontäckfjädrarna. Bak- 

 halsen, ryggen, öfvergumpen och öfre stjärttäckarna 

 fint vattrade af svart, brunt och grått; det bruna 

 är på skuldrorna öfvervägande. De yttre skulder- 

 fjädrarna med en stor hvit fläck i spetsen. Ving- 

 täckfjädrarna af ryggens färg; de mellersta och stora 

 med hvita spolfläckar. Handpennorna äro ofvan 

 brungrå, utfanet hvitbrunt. Armpennorna bruna 

 med grågul vattring och nedtill med hvitt bräm; 

 någon hvit spegel såsom hos orren finnes ej. Un- 

 dersidan af vingen hvitgrå. Stjärten ofvan fint 

 vattrad af svart och grått med bred, svart spets, 

 störst på sidopennorna; de båda mellersta pennorna 

 liksom hos järpen helt vattrade. Alla stjärtpen- 

 norna ha i spetsen ett smalt hvitt bräm. Stjärten 

 klufven 2,5 cm. Framhalsen och bröstet svarta 

 med smala, hvita fjäderbräm. Magen nästan hvit 

 af de breda brämen, undergump grå med hvita 

 bräm, undre stjärttäckare hvita. Sidorna af ving- 

 täckarnas färg. Benen grå vattrade; deras fjäderbe- 

 klädnad sträcker sig ej fullt ned till tårna (jämför 

 ofvan sid. 103 och 168). Tårna blygrå, deras la- 

 meller väl utbildade. Klor hornfärgade. 



Denna hybrid fälldes vid Habo i Vestergötland 

 ('/,, 1896) samt har numera från Jönköpings all- 

 männa läroverks samlingar genom byte kommit till 



Upsala universitets zoologiska museum. Förut är 

 ett liknande, men åtskilligt mörkare exemplar kändt 

 från Norge (Dresser, Meyer 1887); ej mindre än 

 5 stycken (2 ef, 3 9) skola finnas i Petersburg- 

 akademiens museum, och ett exemplar skall ha 

 fällts nära Salzburg i Österrike (Meyer 1887). 



Ripjärpen, Tetrastes bonasia, (L.) X Lagopus a/bus, 



(Gmel.) (Tafla 36, fig. 3, ef). 



Syn. Lagopus bonasioides, Kolthoff. 



Hane: hjässans fjädrar något förlängda, liksom 

 nackens ljusgrå med svarta tvärband. De långa öron- 

 täckfjädrarna grå med otydliga svartaktiga tvärband. 

 Hufvudet i öfrigt hvitt, vid näbbroten och mun- 

 vinkeln med några svarta fläckar. Strupen svart. 

 Halsen framtill och på sidorna samt de undre kropps- 

 delarna rent hvita. Ryggen spräcklig af ljusgrått, 

 hvitt, brunt och svart. Öfre stjärttäckarna bruna, 

 svartvattrade och med breda, hvita fjäderspetsar. 

 Skulderfjädrarna vid roten svartaktiga, för öfrigt 

 hvita. På vingarnas längsta öfre täckfjädrar sträcker 

 sig det svartbruna alldeles som hos järpen på inre 

 fanet längre ut än på det yttre. Vingpennorna ha 

 svarta spolar, 3 — 5:te handpennorna lika långa och 

 med hvitt utfan; för resten äro de mörkgrå med 

 smala, hvitgrå kanter i utfanet och på spetsarnas 

 infan. Stjärten är något afnindad med 16 pennor, 

 till midten svart och hvit vattrad, mycket erinrande 

 om järpens; yttersta hälften svart med hvit spets. 

 Undre stjärttäckarna, som sluta c:a 20 mm. från 

 stjärtens spets, vid roten svarta, den synliga delen 

 hvit. Näbbet svart. Fjäderbeklädnaden intager 2 / 3 

 af tårnas längd, den är hvit. Alla klorna äro vid 

 roten svarta, mot spetsen liksom tårnas nakna delar 

 ljust hornfärgade. 



Det enda kända exemplaret af denna hybrid 

 erhölls vintern 1885 i Upsala bland Norrlandsfågel, 

 som sades stamma från norra Jämtland. Att en 

 dalripa och ej en fjällripa är en af föräldrarna, torde 

 med till visshet gränsande sannolikhet kunna slutas 

 af dessa båda arters lokala utbredning, jämförd med 

 järpens. Men om ripan varit fader eller moder, 

 torde däremot ej kunna afgöras. 



3 Fam. Fasanlika fåglar, 

 Phasianidae. 



Näsborrarna täckas af ett kullrigt och 

 glatt men hård t hudlock; de kunna i olikhet 

 med orrfåglarnas ej tillslutas. När sporrar, 



22 



