200 



sträck varar hela augusti. Ungfåglarnas ankomsttid 

 växlar något; vanligen komma de i midten af augusti 

 och sträcka nästan hela september månad. Flockar 

 på flera hundra individer äro vissa år ej sällsynta. 

 Ofta komma de i sällskap med kärrsnäppor. Vid 

 Gefle är småsnäppan funnen i augusti (Hartman), 

 och flockar af unga småsnäppor visa sig årligen i 

 september vid Ekoln nära Upsala. Vid Skånes 

 kuster, särskildt vid Skanör, träffas hon, ehuru spar- 

 samt, under höstflyttningen. Vid Göteborg är hon 

 anträffad några gånger i augusti och september 

 (Sundström), likaså nära Lysekil i slutet af juli 

 (Kolthoff). 



Collett (1881), som iakttagit småsnäppan vid 

 boet, säger, att hon till beteendet liknar mosnäppan, 

 ibland hvilkens kolonier hon äfven häckar. Båda 

 könen rufva, men han tror i motsats mot en engelsk 

 ornitolog (jämf. Dresser B. 5), att hanen utför 

 mesta arbetet. I samband härmed torde förtjäna 

 anföras, hur den ene af oss vid Kistrand i Por- 

 sangerfjord ( 20 / 7 1887) träffade en kull ännu ej 

 flygfärdiga ungar, som åtföljde hanen. Honan kunde 

 ej, oaktadt ifrigt letande, upptäckas. Möjligen hade 

 hon omkommit eller ock gifvit sig af på flyttning 

 före hanen (jämf. hvad som ofvan, sid. 199, säges om 

 honornas tidigare ankomst). Äggen likna kärrsnäp- 

 pans till fårgen och mosnäppans till storleken. Frän 

 den senares ägg skiljas de lätt därpå, att fläckarna 

 äro mycket större och mer klart bruna. Längd 

 28—31 mm., tjocklek 20,5—21 mm. 



Mosnäppan, Tringa temmincki, Leisl. (Tafla 43, fig. 2). 



Syn. Pelidna temmincki, Limonites temmincM. 



Namn: Movipa, Temmincks strandvipa ; Dvärg- 

 pytta, Malm. Norska: Temmincks Strandvibe. Dan- 

 ska: Temmincks Eyle, Temmincks Strandlöber. 

 Finska: Kangassirriäinen, Sirriäinen, Pikku sipi, 

 Pikku tiivi. Lapska : Cirhi (Utsj.). 



Sommardräkt: ofvan svartaktig med breda, rost- 

 grå eller brungrå fjäderkanter. Handpennorna svart- 

 bruna, endast den första med hvit spole, armpen- 

 norna i ytterfanet delvis hvita. De stora, öfre ving- 

 täckarna med hvita spetsar, bildande ett smalt, sneclt 

 band öfver vingen. De mellersta stjärtfjädrarna 

 mörkbruna, längre än de öfriga, sidopennorna alla af 

 samma längd, den yttersta på hvar sida hvit, de 

 två följande nästan hvita, den fjärde grå. Hufvudets 

 sidor gråaktiga, öfver ögat en ljusare strimma. Hals 

 och bröst grå med smutsgul anstrykning, strupe, mage 

 och undergump hvita, undre vingtäckare gråaktiga. 



Om vintern är mosnäppan ofvan jämnt brungrå, 

 utan svart, vingarna som om sommaren, men utan 



rostfärgade kanter på täckfjädrarna. Under hvit 

 med bröstet gråaktigt. 



Om hösten är ryggen grå af vinterdräktens nya 

 fjädrar med stora, enstaka, svarta fläckar, som äro 

 kvar från sommardräkten. Iris mörkbrun. Näbb 

 svartaktigt. Fötter ljusbruna. Längd 147 — 165 mm., 

 vingen 93 — 101 mm. 



Ungen ofvan gråbrun, på hufvud och rygg med 

 inåt svarta, utåt rostgula fjäderkanter och svarta 

 spolstreck. Under hvitaktig, bröstet jämngrått. 



Dunungen : ofvan fläckad af rostgult och svart- 

 brunt samt liksom bestänkt med hvitgula fläckar. 

 Undre delar hvitgula. Från näbbroten till ögat ett 

 svart streck. Underbenets yttersida mörk. 



Äfven denna lilla snäppa är en nordisk fågel, 

 som under häckningstiden förekommer i gamla 

 världen från och med norra Skandinavien österut. 

 Om vintern finnes hon i norra Afrika samt i Indien 

 och Kina. I Sverige häckar hon troligen endast i 

 Lappland, där hon mångenstädes är vanlig. I nord- 

 ligaste Norge är hon mycket allmän, men finnes 

 äfven häckande på fjällen söderut, såsom vid Röras 

 (Collett). I Finland häckar hon endast i landets 

 nordliga bygder, i Enontekis, Muonio och Euare samt 

 vid kusten ned till Brahestad. För öfrigt är hon 

 under flyttningen träffad söderut. I Danmark är 

 hon endast funnen under flyttningen i april — maj 

 och augusti —september. 



Mosnäppan flyttar i Sverige såväl längs de 

 vestra och östra kusterna som öfver det inre af 

 landet. Vårflyttningen öfver Öland varar under se- 

 nare hälften af maj. Till södra Öland återkomma 

 de första vanligen redan så tidigt som den 12 — 15 

 juli, och de gamla fåglarna sträcka till slutet af 

 augusti. Först då komma ungfåglarna, hvilkas sträck 

 i regel slutar inemot midten af september. 



Mosnäppan förekommer hos oss enstaka eller 

 följas 3 — 5 stycken åt. Ej heller sällskapa de gärna 

 med andra vadare. Hon är under fvyttningstiden 

 skyggare än öfriga småsnäppor; när hon uppstötes, 

 höjer hon sig vanligen högt i luften, liksom hon 

 ock vanligen sträcker högre än de andra. Hennes 

 flykt är snabb, och hon låter därunder ofta höra 

 sitt välkända, surrande läte, rätt mycket påminnande 

 om en mycket fin, drillande hvisselpipas. 



I midten af juni eller något senare hafva vi 

 funnit hennes ägg. Hon häckar i glesa kolonier 

 och tyckes till häckplats helst välja en torr gräsvall 

 eller en kråkrished, belägen nära vatten och om- 

 slutande grunda polar, ur b vilka hon hämtar sin 

 föda: små dipterlarver. När hon aflägsnat sig från 

 redet för att söka näring, återkommer hon rakt till 

 detsamma, sålunda vägledande iakttagaren. Det är 



