282 



Skrattmåsen häckar oftast i kolonier och lägger 

 sitt af strån och växter enkelt byggda bo på marken, 

 på tångbankar vid stranden eller på flytande växter 

 i något träsk. De tre äggen äro olivbruna med 

 mörkare bruna och stundom äfven med grå fläckar. 

 Längd 47,5 — 56 mm., tjocklek 35 — 37 mm. 



Fiskmåsen, Larus canus, L. (Tafla 62, fig. 9, 

 gammal, fig. 10, ung fågel). 



Namn: Mås, Måse; MåTc, Fishmåke (Vester- 

 götl., Värml.); Maka (Bleking); Fishnåg, Lille ma- 

 gen, Liten gråmåve, Värpemåve (Bohusl.); Måga, 

 Säing (Koster); Fislcmäns (Helsingl., Dalarna); Mave 

 (Gotl.); Löfgjuse ung (Östergötl.). Norska: Fiske- 

 maage. Danska: Stormaage; Graanakke (vinter- 

 dräkt). Fseröarna: TJjslandsmåasi. Finska: Kala- 

 lokki, Kalalcaja. 



Hufvud, hals och undre kroppsdelar samt stjärt 

 och öfre stjärttäckare hvita, ryggen och vingarna 

 ofvan askblå. Armpennorna och de inre handpen- 

 norna af ryggens färg och med hvita spetsar. De 

 yttre handpennorna till största delen svarta, den 1 :sta 

 och 2:dra med en stor, hvit fläck nära spetsen, och lik- 

 som de inre med hvita spetsar (se nedanstående fig.). I 

 vinterdräkten äro hufvud, hals och bröst beströdda 

 med gråbruna fläckar. Könen lika, men hanen är 

 något större än honan. Iris brun, någon gång hos 

 gamla fåglar hvit, ögonlockskanter röda. Näbb och 

 fötter blekt gröngula. Längd 425 — 450 mm. Vingen 

 335—370 mm. 



Ungfågeln är brungrå med ljusa fjäderkanter, 

 hufvud, bröst och buk gråfläckiga, sidorna grå. 

 Handpennorna utan hvitt och stjärten med ett bredt, 

 svartbrunt band i spetsen. Näbb blekt köttfärgadt 

 med svartaktig spets. Fötter blekt köttfärgade. 

 Ännu i första sommardräkten finnas på vingtäckarna 

 spår af ungdräkten. 



Dunungen: ljust gulgrå, under hvitgrå. Öfre 

 kroppsdelar samt hufvud och sidor med täta, svarta 

 fläckar. En otydligt begränsad, svart fläck vid näbb- 

 roten. 



Fiskmåsen häckar vid alla kuster och inlands- 

 vatten i Europa och Asien ned till omkring 53° 

 N. Br. Om vintern finnes han vid Medelhafvet, i 

 Nildalen och vid Persiska viken. I Sverige är han 

 vanligast af måsarna och bygger såväl vid alla våra 

 kuster som i insjöarna från Skåne upp i Lappland, 

 där han ännu häckar i trakten af Lule älf (Kin- 

 berg) och vid Gellivara (Kolthoff). I Norge är han 

 äfven allmän och häckar såväl längs hela kusten 

 som inne i landet. Äfven vid fjällsjöarna, åtmin- 

 stone de sydliga af dem, bo enstaka par (Collett). Vid 

 vestra kusten är han ofta stationär. I Finland be- | 



bor han allmänt kusterna ända till Torne, likaså 

 vattendragen i det inre, men aftager där i antal 

 redan vid Kuopio och är i det inre Österbotten rätt 

 sällsynt, men likväl funnen i Kuusamo, Rovaniemi, 

 Enare och Utsjoki (Palmen). I Danmark finnes han 

 året rundt och häckar flerestädes, såsom på öarna i 

 Kattegat, vid Isefjorden, vid Korshavn på Fyen, på 

 Agersö och Egholm nära sydvestra Sjtelland m. fl. 

 ställen. Fseröarna besökas vårtiden, men på Island 

 och Grönland är arten okänd. 



Från Sverige draga många fiskmåsar söderut 

 öfver vintern, men en stor del stannar kvar julen 

 öfver vid våra sydliga kuster och i Bohuslän, där 

 han under alla isfria år är allmän. Han öfver- 

 vintrar stundom äfven på andra platser, där till- 

 gången på föda är riklig, t. ex. på Stockholms ström. 



Fiskmåsen trifves såväl vid hafskusten och kärr, 

 belägna nära hafvet, som i insjöar. Dock bosätter 

 han sig ej gärna i insjöar, som sakna holmar och 

 nakna småskär. Hans flykt är lätt och behaglig 

 men ej så snabb som skrattmåsens. Han h vilar 

 sig ofta på vattenytan, och vid insjöarna ser man 

 honom någon gång sätta sig i träd. Hans läte är 

 ett skarpt »kett, kett», men ungarna hafva et< pipande 

 ljud. Födan består dels af småfisk, som han fångar 

 i vattenytan, dels af insekter och mask, som han 

 söker på mader och åkerfält. Folket säger, att han 

 spår regn, när han i mängd besöker åkrarna, och 

 sannolikt har fiskmåsen väl reda på, att maskplock- 

 ningen lönar sig vida bättre i regnväder än i torka, 

 och ger sig därför upp åt fälten, när det regnar. 



Fiskmåsen häckar, isynnerhet vid hafvet, ofta 

 i kolonier och väljer till häckplats helst något skär. 

 Inåt land sätter han sig gärna i besittning af ett 

 gammalt kråkbo. Boet är enkelt byggdt af strån, 

 kvistar eller hafstång. Äggen, 3 till antalet, äro 

 grå — olivbruna, stundom grönaktiga, med mörkbruna 

 eller brunsvarta fläckar; någon enda gång förekomma 

 enfärgade ljusgröna variationer. Längd 53 — 60 mm., 

 tjocklek 40 — 45 mm. 



Vinge af gråtrnt V 8 . 



Vinge af fiskmås 1 ' 8 . 



