287 



t. ex. gråtruten i branta bergväggar. Af alger, gräs 

 och dylikt bygger han ett enkelt bo. De tre äggen 

 äro gulgrå med matta grå och mörkbruna fläckar. 

 Längd 69—71 mm., tjocklek 48—51 mm. De läggas 

 senare än andra måsars. 



Xema, Leach. 



Genom sin klufna stjärt erbjuder detta släkte 

 en viss likhet med tärnorna. Baktån är liten. 

 Dräkten påminner om de svarthöfdade måsarna, 

 hvilket lefnadssättet äfven säges göra. 



Släktet omfattar endast två arter. 



Xema sabini, (Sab.) (Tafla 62, fig. 1, gammal fågel). 



Namn: Danska: Klöfthalet Maage. 



Hufvudet och halsens närmaste del skiffergrå, 

 genom en svart ring begränsade mot framryggen och 

 bröstet, som äro hvita liksom hela undersidan och 

 armpennorna. Handpennorna svarta med hvita 

 spetsar. »Manteln» grå. Iris ljusbrun. Näbb svart 

 med gul spets. Fötter svarta. Längd c:a 340 mm. 

 Vingen c:a 280 mm. 



Ungfågeln har öfversidan askbrun med smuts- 

 hvita tvärfläckar på fjäderspetsarna, stjärten hvit 

 med svarta pennspetsar. Hufvudet saknar svart, 

 pannan och undersidan äro hvita. 



Sabins mås tillhör det circumpolära högnordiska 

 området, men anträffas vintertid ända ned till Peru 

 och Bermudas-öarna. I Europa är han en mycket 

 sällsynt gäst. I norden äro funna : dels en ungfågel 

 vid Trondhjemsfj orden (7 10 1886, Collett), dels en vid 

 Preestö bugt ("/, 1893) på Sjaslland (Collin 1895). 

 Dessutom har arten sannolikt ertappats vid Thors- 

 havn på Färöarna (1856, Collin). 



Till sina vanor är han blott föga känd ; flykten 

 skall mycket likna tärnornas. 



Labbsläktet, Lestris, Illig: 



Namn, gemensamma för de tre mindre arterna : 

 Labb, Labbe. Norska: Jo, Tyvjo. Danska : Strunt- 

 jager, Tyvmaage, Rovmaage, Strandhög, Slcue. 

 Färöarna: Tjegvi, Tjöt, Tjoggvi. Island: Kjöi. 



Näbbet tämligen starkt, dess inre del (se vid- 

 stående teckn.) fram till näsborrarna täckt af en 



mjuk hud. De fram- 

 till bredare, bakåt 

 afsmalnande näsbor- 

 rarna ligga framom 

 näbbets midt. Be- 

 nen af medellängd, 

 farsens framsida be- 

 Hufvud ar storiabb '/». täckt af tvärplåtar, 



baksidan af en skroflig hud. Fötterna medelstora, 

 simhuden fullständig. Baktån fri och väl utvecklad. 

 Vingarna långa och spetsiga med l:sta pennan längst. 

 Stjärten bestående af 12 pennor, de två mellersta 

 vanligen längre och af vikande till formen. Könen 

 likna hvarandra, men ungarna äro olika. Deras 

 fjäderdräkt är i regel mörkt brunaktig, stundom 

 med ljus buk. 



Labbarna lefva i engifte, häcka ofta i kolonier 

 och lägga endast två ägg, som likna måsarnas. 

 Deras ungar, som snart lämna boet, men som länge 

 matas af föräldrarna, födas med en tät, enfärgadt 

 gulbrun dundräkt. 



Somliga bland labbarna lefva till väsentlig del 

 af rof, som de stjäla från andra fåglar, isynnerhet 

 måsar, andra åter äro själfva kraftiga röfvare, som 

 angripa fågelungar och t. o. m. gamla fåglar af 

 svagare arter. 



Labbarna flyga utomordentligt skickligt, men 

 de simma dåligt och sällan samt kunna ej alls dyka; 

 på land röra de sig långsamt. De bo i regel vid 

 hafskusterna och träffas rätt ofta långt ute i hafvet. 

 Af de i norden förekommande 4 arterna häckar 

 endast en art i det inre af norra Skandinavien. 

 Man känner endast 7 arter, spridda öfver de flesta 

 af jordens haf samt vanligen fördelade på två släk- 

 ten, så att storlabben jämte ytterligare 3 arter föras 

 till ett släkte Megalestris, de 3 återstående, som alla 

 finnas i norden, kallas stundom Stercorarius. 



Öfversikt af" arterna. 



I. På den hoplagda vingen ingen hvit fläck. 

 Hornskidans höjd vid gränsen mot vax- 

 huden betydligt mindre än vaxhudens 

 längd. 



A. Smärre. Vingens längd under 355 

 mm. 



1. Be förlängda mellersta stjärt- 

 pennorna tillspetsade, 124—173 

 mm. längre än de öfriga. Näb- 

 bet 39—43 mm. Endast de 2 

 första bandpennorna med hvita 



skaft L. parasitica. 



2. De förlängda mellersta stjärt- 

 pennorna tillspetsade, 74 — 100 

 mm. längre än de öfriga. Näbb 

 46 mm. Samtliga handpennor 



med bufvudsakligen hvita skaft L. crepidata. 



B. Större. , Vingens längd öfver 355 

 mm. De förlängda mellersta stjärt- 

 pennorna icke tillspetsade L. pomarina. 



IT. Bä den hoplagda vingen en hvit (läck. 

 Bomskidans höjd vid gränsen mot vax- 

 huden närmar sig vaxhudens längd ... L. catarrhactes. 



