288 



Fjällabben, Lestris parasitica, (L.) (Tafla 64, fig. ] , 

 gammal, fig. 2, ung fågel). 



Syn. Stercorarius parasiticus, Lestris buffoni, 

 Boie, L. longicauäata, Reichenb., L. cepphus, (Leach), 

 Catarrhacta buffoni. 



Namn (förutom de ofvan för släktet anförda) : 

 Långstj artad labb : Stjärtlabb, Malm, Berglabb, 

 Kinb. Norska: Fjeldjo; Hei-tyv (Kviknefjeldene 

 mellan Opdal och Österdalen). Danska: Lille Kjove. 

 Finska: Tuntiiriräiskä. Lapska: Skaiti (Muonio) ; 

 Ilashil (Utsjoki). 



Rygg och öfre vingtäckfjädrar grå. Vingpennorna 

 svarta, l:sta och 2:dra handpennorna med rent hvita 

 spolar. Stjärten mörkgrå med svart spets, dess två 

 mellersta pennor med mer än halfva sin längd öf- 

 verskjutande de andra. Hufvudet ofvan svart. Huf- 

 vudets sidor, hals och bröst hvita, de förra med gul 

 anstrykning. Buken, sidorna, undergumpen och 

 undre vingtäckare grå. Könen lika. Iris svartbrun. 

 Näbb brungrönt med svart spets. Fötter blygrå. 

 Längd 510—583 mm. Vingen 294—320 mm. 



Ungen är brunsvart, ofvan med gulhvita fjäder- 

 spetsar, som bilda tvärband. Öfre stjärttäckare, sidor, 

 buk, undergump och undre vingtäckare med hvit- 

 aktiga tvärband. Stjärtens mellersta pennor obe- 

 tydligt förlängda. 



Dunungen: gråbrun, ljusare och mer grå än 

 den vanliga labbens. 



Fjällabben har en circumpolär utbredning; 

 söder om polcirkeln häckar han endast på höga 

 fjäll. Vintertid flyttar han söderut ned till Gib- 

 raltarsund och omkring 40° N. Br. på vestra sidan 

 af Atlanten. I Sverige häckar han endast på fjäl- 

 len i lappmarkerna, där han flerestädes skall vara 

 allmän, och i Jämtland, där han skall ha häckat 

 på Åreskutan och sannolikt äfven vid Skurudalssjön 

 och vid Storlien (Kinberg, Sundström). I södra 

 Sverige är han mycket sällsynt, men under flytt- 

 ning anträffad några gånger: i Kalmarsund ( 27 / 8 

 1886, Upsala museum), vid Göteborg ( 5 / 9 1848) och 

 vid Uddevalla ( J2 / 8 1857) (Malm) samt vid Troll- 

 hättan (Kinberg). I Norge förekommer han mest 

 på de inre fjällplatåerna i Finnmarken, men häckar 

 äfven på fjällen söderut, t. ex. vid Meraker, vid Öifjeld 

 i Selbo, vissa år på Dovre, på Ringebofjällen vid 

 Gud brandsdalen o. s. v. Hans uppträdande söderut 

 är periodiskt, möjligen står det i samband med lem- 

 larnas fortplantning. I Finland finnes han endast 

 på fjällen i lappmarken från Enontekis till Ponoi 

 på Kolahalfön. Han är äfven funnen (våren 1881) 

 i Kuusamo samt ( 28 / 9 1879) i Haukipudas i Öster- 

 botten (Mela). I Danmark har han erhållits under 



senhösten och vintern upprepade gånger, t. ex. vid 

 Ringkjöbing (okt. 1S62) och vid Lönborggaard på 

 Jyllands vestkust, vidare är han funnen vid Linde- 

 ved ('7, 1834) och vid Gelting ('/,, 1837) samt 

 rätt ofta nära Na?stved på södra Sja?lland ( 2 7 1824 

 och 7 10 1890), vid Stensöre på Lolland (7,„ 1890). 

 På Fa3röarna och Grönland är den iakttagen, ehuru 

 sällan, men ej på Island (Collin). 



Hans vårflyttning känna vi knappast. Höst- 

 flyttningen synes, att döma af gjorda fynd, försiggå 

 i slutet af september och i oktober. 



Fjällabben lefver under fortplantningstiden vid 

 fjällsjöar, annars håller han till vid hafvet, där han 

 ofta ger sig af långt ut till sjös. Han är en snål) b 

 och liflig fågel, som för det mesta själf söker sin 

 föda utan att liksom t. ex den vanliga labben stjäla 

 eller röfva från andra fåglar. Han lefver sålunda 

 af fisk, insekter och hvarjehanda lägre smådjur; i 

 fjällen förtär han en myckenhet fjällemlar (Collett). 

 Han äter äfven bär, stundom i stor mängd. Hans 

 läte, som man sökt återge med »viäh-vi-vi-vi», liknar 

 rätt mycket den vanliga labbens. Han låter sällan 

 höra det utom då han har ägg och ungar. Sina 

 ägg lägger han på någon tufvig myr. De äro 1 — 2, 

 mörkt olivgröna med bruna och askgrå fläckar, som 

 ofta bilda en krans kring tjockändan. Längd 50 — 60 

 mm., tjocklek 37 — 40 mm. 



Vanliga labben, Lestris crepidata, (Banks) (Tafla 64, 

 fig. 4, mörkbukig. fig. 5, hvitbukig form). 



Syn. Stercorarius crepidatus, Lestris parasi- 

 tica, (Bodd.), L. cepphus, (Brunn), Catarrhacta pa- 

 rasitica. 



Namn (förutom de ofvan för släktet anförda): 

 Spetsstjärtad labb, Svartlasse, Ge-ut, Et-ut: Elof, 

 Mun (Bohusl.); Kustlabb, Kinb.; Smålabb, Malm. 

 Norska: Lever jo, Maaghjeiv, Maagshidt, Ge-aat. 

 Danska: Spidshalet Kjove: Slädtceder (Aarhus); 

 Troldpipe (Lsesö). Fteröarna : Qvittjegvi, Qvujtibuhir 

 (den ljusare formen). Finska: Suippopyrstöinen 

 räisltä, Kalapaslio, Räislcä. 



Ofvan mörkbrun. Handpennorna svartaktiga 

 med hvita spolar. Stjärten svartbrun, de två mel- 

 lersta stjärtpennorna spetsiga samt skjuta 50 — 80 

 mm. utanför de öfriga. Halsen rundtorn och under- 

 sidan endera gråbruna eller hvita med gul anstryk- 

 ning. I senare fallet går ofta en brungrå gördel tvärs 

 öfver bröstet. Könen lika. Iris mörkbrun. Näbb 

 vid roten blåaktigt, spetsen svart. Fötterna svart- 

 aktiga. Längd 472— 525 mm. Vingen 315— 333mm. 



Ungen har hufvud och hals gulbruna samt gul- 

 aktiga fjäderkanter pä öfre kroppsdelarna, hals, bröst 



