294 



Sommardräkt: rygg och vingar ljust askgrå. 

 Handpennornas infan delvis hvitt, den l:sta med svart- 

 aktigt utfan och infanets grå bräm mot spetsen 4 — 6 

 mm. bredt (jämf. rödnäbbade tärnan). Öfvergumpen 

 hvit. Mellersta stjärtpennorna hvita, de yttre i ut- 

 fanet ljust askgrå. Hufvudet ofvan samt nacken 

 svarta. Hals och undre kroppsdelar hvita. Könen 

 lika. I vinterdräkten äro pannan och hjässan hvit- 

 fläckade samt näbb och fötter dunklare. Iris svart- 

 brun. Näbb rödt med svartaktig spets. Fötterna 

 röda. Längd 364-420 mm.. Vingen 254—290 mm. 



Ungfågeln : pannan hvitgrå, hjässan svart med grå 

 inl ilandning. Rygg och vingar med rostgrå fjäder- 

 kanter. De små vingtäckarna bilda en stor, svartgrå 

 fläck. Stjärtens sidopennor endast litet förlängda. 



Halfvuxen dununge: ofvan rostgrå med svart- 

 aktiga, V-formade teckningar. Ett hvitaktigt band 

 öfver nacken. Vingarna askgrå. Under hvitaktig. 



Dununge: ofvan grågul med svarta fläckar. 

 Strupen svartbrun; under hvit. Tarsen hos den ny- 

 kläckta ungen c:a 13 mm. (Collett). 



Fisktärnan finnes häckande i hela Europa, i 

 Asiens tempererade delar och östra Nordamerika ned 

 till Texas. Om vintern finnes hon i Indien, Afrika 

 och Brasilien. I Sverige är fisktärnan mycket allmän, 

 hon häckar i de södra och mellersta landskapen 

 samt på Gotland såväl vid kusterna som vid lämp- 

 liga insjöar. Norrut af tager hon i antal, men bygger 

 vid Söråker i Medelpad (Sundström); i Jämtland 

 (Qvitsle) är hon iakttagen, likaså anföres hon från 

 Karesuando och Jukkasjärvi (Kinberg). Hennes nord- 

 gräns som- häckfågel torde sannolikt sammanfalla 

 med Bottenhafvets. I Norge häckar hon allmänt 

 till polcirkeln, men är funnen, sannolikt häckande, 

 ännu vid Norclkap (Collett) ; den nordligaste koloni 

 Collett själf iakttagit var utanför Namsos. I södra 

 och mellersta Finland är hon allmän såväl vid 

 kusterna som vid vattendrag inne i landet och vid 

 Ladoga ; mot norr synes hon, såvidt man vet, ej öfver- 

 skrida Uleåträsk och Torneå (Palmen). I Danmark 

 är hon ytterst allmän såväl vid kusterna, isynnerhet 

 inne i fjordar och vikar, som inne i landet (Collin). 



Fisktärnan ankommer till Bohuslän i midten 

 af maj, och höstflyttningen inträffar för flertalet 

 vanligen i augusti, men någon gång ses ungfåglar 

 ännu i början af oktober. 



Fisktärnan förefaller ej noga vid val af vistelse- 

 ort, om endast små holmar eller tufvor lämpliga 

 för redet finnas, utan hon tyckes ofta trifvas äfven vid 

 små sjöar eller t. o. m. kärr. Hon är egentligen en 

 ganska dålig störtdykare, men kastar sig likväl ej 

 sällan ned i vattnet med rätt stark fart. Hennes 

 föda synes mest utgöras af småfisk. På Öland upp- 



föder hon sin afkomma hufvudsakligast med spigg, 

 och vi iakttogo, att hon hackade bort de hvassa 

 taggarna, innan hon matade de späda ungarna. När 

 hon flyger mot vinden, synes hon ofta stå alldeles stilla 

 i luften. Hon är vanligen föga skygg. Hennes läte 

 är dels ett rätt starkt »kitt-kitt», dels låter hon äfven 

 ofta höra ett egendomligt långdraget »kirrr-ri». 



Hon lägger vanligen 3, någon gång 2 eller 4 

 ägg i en liten fördjupning i marken eller på en 

 obetydlig bale af strå. Äggen, som växla rätt myc- 

 ket, äro nästan pärlgrå eller ock olivbruna eller mer 

 rödaktiga, alltid med mörkbruna och grå fläckar. 

 Längd 38 — 45 mm., tjocklek 28 — 31 mm. 



Dougalls tärna, Sterna dougalli, Mont. 

 (Tafla 65, fig. 4). 



Syn. Sterna paradisen, Keys & Bias. 



Namn: Rosentärna, Kinberg. Danska: Dou- 

 galls Teme. 



Hjässa, nacke, rygg och vingar askgrå, l:sta 

 handpennan med svart utfan. Stjärt ofvan ljusgrå. 

 Hela fågeln under rent hvit, underlifvet med röd 

 anstrykning. Iris mörkbrun. Näbb svart med röd- 

 aktig rot. Fötter rödgula. Längd c:a 430 mm. 

 Vingen c:a 228 mm. 



Ungfågeln liknar föregående, men hufvudet är grått 

 med svarta och bruna vattringar, och ryggen och ving- 

 täckarna försedda med svarta och rödbruna tvärfläckar. 



Dougalls tärna bebor Atlantens såväl ameri- 

 kanska som europeiska kuster, de senare söder om 

 57° N. Br., samt finnes sparsamt kring Nordsjön. 

 Dessutom bebor hon nordvestra och östra Afrika, 

 länderna kring Bengaliska viken, Sundaöarna, de 

 kinesiska vattnen samt norra Australien och eger 

 således en mycket vidsträckt utbredning. I norden 

 är hon endast funnen i Danmark,* där hon skall 

 ha häckat vid Ringkjöbingfjord (1849 — 50); vid den 

 numera uttorkade Sperring sö i Thy (Jylland) iakt- 

 togos två par (april 1874) (Collin), vid Skalö på 

 Lolland skola tre stycken ha fällts (Collin 1888). 



Till lefnadssättet torde arten ej afvika mycket 

 från samsläktingarna. Hon häckar helst vid hafvet. 



Kentska tärnan, Sterna cantiaca, Gmel. 



(Tafla 65, fig. 10). 



Syn. Actochelklon cantiaca. 



Namn: Dubbeltärna, Malm; Kent-tärna, Kin- 

 berg. Norska: KentsJc Teme. Danska: Kentisk 

 Teme; Split-Tar (Thy); Lille Rekke (Veirö). 



• En uppgift i Yarrel, British Birds, återgifven af Nils- 

 son II, s. 313, att ifrågavarande art skulle häckat i Lapp- 

 land, beror säkerligen på förväxling, sannolikt med rödnäb- 

 bade tärnan. 



