Sothönan (s. 234) skall, enligt en obestyrkt 

 tidningsuppgift, ha skjutits ( 25 / 8 1899) nära Gaddock, 

 ej långt från Luleå (Luleposten). 



Rörhönan (s. 234) är skjuten vid Brödtorp (i 

 Vestra Nyland i Finland), desslikes skall ett exem- 

 plar, en årsunge, blifvit nedlagdt i Solv, söder om 

 Wasa (enl. bref från E. Hisinger). 



Sädgäsens (s. 238) af oss kända sydligaste häck- 

 plats torde vara Veetasjöarna i Anundsjö socken 

 (vestligaste Ångermanland). (Meddel. i bref från 

 Jägm. G. Halldin.) 



Grågåsen (s. 240); »vid Öskar, Skenaiden och 

 Kettelen utanför Hellvi, norra Gotland, är fullt af 

 grågäss. Då de rugga vid midsommar ror man 

 fatt dem och slår dem med åran» (Säve, P. A.: 

 »Gotländska samlingar. II ortnamn» s. 23, mskrpt 

 i Upsala univ:s bibi.). 



Indiska gåsen (s. 242) fälldes (1892) nära 

 Lögstör vid Liimfjorden (norra Jylland). Exempla- 

 ret förvaras i D:r Heibergs samling (Viborg). 



Knölsvanen (s. 247) häckar fortfarande i Sörm- 

 land samt synes snarast vara på väg att tilltaga 

 och breda ut sig. (Södermanlands läns jagtvårdsför- 

 enings årsskr. för 1901 s. 16 o. 21.) 



Sångsvanen (s. 247) lär årligen i större antal 

 öfvervintra vid det öppna vattnet som uppstår, där 

 Dalälfven faller ut i Insjön. (Sven P. Ekman, 1902.) 



Af Stjärtanden (s. 253), som ej förut iakt- 

 tagits på Spetsbergen, såg den ene af oss en flock 

 vid Belsund ( 13 / 7 1898). 



Brunanden (s. 258) häckar numera (enl. med- 

 del. af P. Tufvesson, Jägarförbrs nya tidskr. 1902 

 s. 346.) vid Trolle-Ljungby i Skåne, samt (enl. bref 

 från H. Muchardt) vid Håslöf (södra Halland). I 

 Finland iakttogs ett par vid Littois sjö nära Åbo 

 (maj 1900, T Renvall 1902). 



Berganden (s. 259) häckar numera i Kum- 

 linge skärgård (T. Renvall 1902). 



Af Sjöorren (s. 262) sågs vid Belsund på 

 Spetsbergen ( s / 7 1898) en flock om 10 st. (G. 

 Kolthoff). Arten är ej förut funnen vid Spetsbergen. 



Praktejdern (s. 267) har af den ene af oss 

 funnits häckande vid insjöar å låglandet innanför 

 Mackensiebukten på Östgrönland. Möjligen äro in- 

 sjöar hennes normala häckningsplats. 



Hafsulan (s. 273) anträffas (enl. bref fr. H. 

 Muchardt) »nästan livar je vinter i Skelderviken, 

 isynnerhet de år stimm af småsill finnas därstädes.» 

 Ett exemplar, skjutet nära Helsingborg, förvaras i 



Helsingborgs högre allm. läroverks museum (Jägar- 

 förb:s nya tidskr. 1899 s. 70). 



Ringtjäen (s. 278) har förflugit sig till Sten- 

 sele (Jägarförb:s nya tidskr. 1902 s. 171). På sjön 

 Skalka mellan Jockmock och Qvickjock hittades 

 vintern 1900 — 1901 ett ihjälfruset, förfluget exem- 

 plar. (Meddel. af Kand. Sv. P. Ekman.) Ett an- 

 nat förflög sig ( 10 / 10 1902) till Pajala. Vid Mounio 

 på finska sidan erhölls ringtjäen hösten 1901 (E. 

 Orstadius i bref). 



Af Dvärgmasen (s. 280) fann Kand. A. Tull- 

 gren sommaren 1899 en mindre koloni häckande 

 vid ett träsk å mellersta Gotland. Brukspatron C. G. 

 Löwenhielm har i bref meddelat, att han af denna 

 art från T. Kumlien mottagit ett exemplar skjutet 

 vid Hejde myr på Gotland ( 5 / 7 1842). Dvärgmåsen 

 har enligt uppgift af Hofjägm. P. Seaton sommaren 

 1901 häckat vid Hjälstaviken, Ekolsund i södra 

 Uppland. Den ene af oss såg ( 21 / s 1901) 8 unga 

 dvärgmåsar vid Medstugan, Jämtland; 6 af dem 

 fälldes. Arten synes vara på väg att utbreda sig 

 i Sverige. ' Enligt meddelande i bref från D:r Ram- 

 busch häckar dvärgmåsen numera rätt allmänt på 

 Klaegbanken i Ringkjöbing fjord (Jylland). 



Skrattmåsen (s. 281) häckar sen tio år till- 

 baka vid Hornborgasjön (i Vestergötland) . Först 

 kom endast ett par, de senaste somrarna ha de 

 ökats till 3 — 4 par. (J. Svedenborg i bref.) Äfven 

 vid Hjälstaviken (nära Ekolsund i södra Upland) 

 skall han häcka (enl, meddel. af Hofjägm. P. 

 Seaton). 



Hvittruten (s. 284) har förflugit sig till Sten- 

 sele (K. Gram i Jägarförb:s nja tidskr. 1902 s. 

 171). 



Af Fjällabben (s. 288) skall en ung hona 

 ( 4 / 9 1900) ha skjutits vid Skelderviken. Arten är 

 oss veterligen ej förr anträffad i Skåne. (H. Muchardt, 

 Jägarförbts nya tidskr. 1900 s. 320.) 



Bredstjärtade labben (s. 290) erhölls (i okt. 

 1902) nära Pajala (E. Orstadius i bref). 



Af kentska tärnan (s. 295) fälldes två exem- 

 plar, båda äldre hanar, vid Skelderviken ( 25 / 5 1900). 

 (H. Muchardt i Jägarförbrs nya tidskrift 1900 s. 320.) 



Svarttärnan (s. 296) har nu tyvärr försvunnit 

 så väl från Hornborgasjön — där hon förr var så 

 vanlig — som från sina gamla häckplatser vid 

 Venern. De sista svarttärnorna sågos vid Horn- 

 borgasjön 1895 (enl. meddel. i bref från J. Sve- 

 denborg). 



Skäggdoppingen (s. 303). Ett exemplar finnes 

 i Visby läroverks saml., skjutet i Stenkyrka, Got- 

 land (enl. meddel. af O. V. Wennersten). 



