37 



vei, minden hónap harmadik szombatját jelölte ki. Ilyen rendes 

 ülést azután 1911-ben nyolczat tartottunk, a melyeken tagtársaink 

 kisebb előterjesztéseiken és bemutatásaikon kivül összesen 12 na- 

 gyobb előadást is tartottak. Két előadás alkalmával, a mikor MmóK 

 Ottó tagtársunk számos vetített kép bemutatásával gyűjtő kirándu- 

 lásairól számolt be, nagy számban megjelent tagtársainkon kivül 

 ezen üléseinket szép számú vendégsereg, köztük sok hölgy is láto- 

 gatta. Ezeket az üléseket az előadások természeténél fogva nem 

 rendes helyiségünkben, hanem a „Budapesti Kamera-Klub" helyi- 

 ségeiben tartottuk. Nem mulaszthatom el, hogy nevezett Klubnak e 

 helyen is köszönetünket ne fejezzük ki a szives vendéglátásért. 



Rendeztünk két társas gyűjtő kirándulást is, az egyiket május 

 14-én a Nagyszénásra, a másikat május 25-én Visegrádra. Mindkét 

 kirándulás, ha az időjárás nem is kedvezett eléggé, elég jól sikerült, 

 tagtársaink nem egy érdekes rovart gyűjthettek. 



Társaságunk működésének eg3''éb mozanataira nem térek ki ez 

 alkalommal, hiszen tagtársaink a Rovartani Lapokban közzétett 

 jegyzőkönyvekből eléggé tájékozódhattak. Megemlítendőnek tartom 

 azonban, hogy alapszabályainkat jóváhagyás végett felterjesztettük 

 a m. kir. belügyminisztériumhoz, a mely azokat néhány pontnak 

 különben jelentéktelen, de a fenálió joggyakorlatból kifolyólag meg- 

 kívánt kiegészítése ügyében visszakűldötte, a mit választmányunk el 

 is végzett, úgy hogy az alapszabályok jóváhagyását már a közel 

 jövőben várhatjuk. A tisztelt közgyűlést a kiegészítést illetőleg azt 

 hiszem legfeljebb az fogja érdekelni, hogy a minisztérium megkívánta 

 a társaság pecsétjének megállapítását. Választmányunk erre azt ha- 

 tározta, hogy a pecséten faunánk valamelyik jellemző rovarának ké- 

 pét, az alapítás évszámát (1910) és „Magyar Entomologiai Társaság 

 — Budapest" felírást alkalmazza. Alapos megfontolás után legmeg- 

 felelőbbnek és a tárgy természeténél fogva legalkalmasabbnak a Psela- 

 phus mehadiensis Friv. nevű törpebogarat találtuk, melyet a legsema- 

 tikusabb ábrázolás mellett is fel lehet ismerni. 



Tagjaink száma 80 volt, azonban veszteség is ért minket, azért 

 az 1911. év végével tulajdonképen csak 79 tagot mutathattunk ki. 

 Társaságunk megalakulása után ugyanis nemsokára elvesztettük 

 egyik választmányi tagunkat, Wachsmann Ferenoz ny. államvasúti 

 főfelügyelőt, hazánk bogárfaunájának lelkes kutatóját. 



Mielőtt jelentésemet befejezném, legyen szabad a t. közgyűlés 

 figyelmét még két körülményre felhívni, a mely a társaság jövőjére 

 nagy fontossággal bír. Az egyik az, hogy a milyen örömmel láthat- 

 juk, hogy összes tagjaink egytized része alapítvány tevésével igye- 

 kezett a társaság jövőjét biztosítani, époly szomorúság!?al kell tudo- 

 másul venni, hogy viszont az összes tagok egynegyede nem sietett 



