83 



lepke, egy Crateronyx Dumi került a birtokomba, mely éjjeli lepke, 

 tudvalevőleg, nappal is röjDÜl. 



Nagyváradon ekkor még kettőnkön kivül nem volt senki, a ki 

 rovarok gyűjtésével foglalkozott volna. 



Az 1854-ik év telén kezdettem aztán kifeszíteni a már meg- 

 levő, mintegy 120 — 140 darabból álló s papirkatulyák aljára ragasz- 

 tott dugódarabokra tűzött lepkéimet, „Spannbrettet" csináltam vé- 

 kony léczdarabokból vagy kivájt fenyőfából, a lepkéket a pinczé- 

 ben felpuhítottam s megkezdettem a .,spanolás"-t, a mely természe- 

 tesen ekkor még nem jól ment és Sohmidt barátom bizonyosan ha- 

 lálra ítélte s egyszerűen kidobta volna az én feszített lepkéimet is. 



Az 1855-ik év tavaszán, Emil barátommal mi ketten folytattuk 

 lepkegyűjtést, főleg a csütörtöki szünnapokon. Egyik kirándulásunk 

 alkalmával a szőlőhegj^ökre, nagyon megörvendeztetett egy szép 

 lepke, a „Sternfalter" {Thais Polyxena)^ melyet két példányban fog- 

 tam és Qgy „Tauvogel" (Aglia tau), mely Nagyváradon meglehetősen 

 ritka s melynek a hímé tudvalevőleg szintén nappal röpül, noha 

 éjjeh állat. 



A n^'ár vége felé már meg is szaporodtunk. A harmadik lepke- 

 gyűjtő, ki társul szegődött hozzánk, a nálamnál három évvel fiata- 

 labb Nándor öcsém, a negyedik pedig, a később híres festőművész, 

 BöHM Pál volt, ki idegenben, Münchenben aluszsza örök álmait s 

 kinek atj'-jától öröklött ama tehetsége, hogy szépen tudott festeni, 

 már zsenge korában erősen megnyilatkozott, midőn minket nem 

 egyszer megtréfált, tévedésbe ejtett azáltal, hogy a fehér lepkék, a 

 Pontiák s a Dorüis Mnemosyne szárnyait szépen, fantasztikusan ki- 

 színezte, a természetben nem létező Apolló-ka.t csinált. Ez év nyarán 

 már voltunk összesen vagy hatan-heten, a kik lepkéket gyűjtöttünk ; 

 a legszebb gyűjtemény azonban csakhamar az enyém lett, mert 

 ekkor öcsém is még nekem gyűjtött ; Böhm Pál tói is több hiányzó 

 lepkét kaptam cserébe, vagy ajándékba. 



Emil utasítása szerint ekkor már gondosan átvizsgáltuk a ker- 

 tek palánkjait, a síremlékeket és kereszteket, a fák törzseit s lassan- 

 kint előkerültek: a nagy ,,Nachtfonág" (Nachtpfauenauge, Saturnia 

 pyri)^ melynek bábját Qgj kert palánkján találtam, a ,,Kupferglock" 

 {Gastropaclia quercifoUa), mely egy utczai lámpára röpült, az „Ordens- 

 band'-'-ok {Catocala), melyek a házak falain voltak találhatók, a 

 különféle „Schwarmer"-ek {SpMnges)^ majd az ,,Eulen"-ek (Noctuae) 

 több faja, a „Spanner"-ek (Geometrae) számos példánya, a „Bár"-ek 

 [Euprepia) közül is egynéhány fyj s az igen szép „Oleanderschwár- 

 mer" {Deüepliila Nerii) is, melyből Böhm Pál talált több hernyót a 

 kispiaczou levő czukrászda Oleander-íédn és közülök egyet nekem is 

 adott, mel3'"et sikerült fölnevelnem. Karácsonykor meglátogatott ben- 



