89 



költséges passziói nem voltak, öltözetében mindig kifogástalan, ne- 

 vére kissé büszke és rátartór, nem sok emberrel és nem mindenki- 

 vel barátkozott, szelíd és vidám lelkületű és hivatalában pontos és 

 szorgalmas lévén, kis állása daczára is köztiszteletben állott. A lep- 

 kékért még mindig lelkesedett, egy barátjával szabad napjaiban még 

 gyűjtött, azok egy részét, miket nem ismert, hozzám küldötte fel s 

 azokból, amiket kivántam, a Múzeumnak szívesen átengedte ; na- 

 gyobb g3'üjteméuye azonban ekkor nem volt s halála után fiatal 

 özvegye lepkéinek rámás képet csináltatva, azokat magának emlékül 

 megtartotta. Katonacsaládból származott s rokonai mind magas 

 állású tisztek voltak a hadseregben, ilyen volt előbb atyja is. 

 Mint tanuló, a grófi czimet nem használta (de nekem elárulta) s azt 

 csak akkor vette fel ismét, midőn már tiszt lett és aztán mindvégig 

 megtartotta. Most a nagj^váradi olaszii sírkertben nyugszik, kedves 

 lepkéiről álmodik s midőn 1905-ben szépen ápolt sirját meglátogat- 

 tam s arra baráti szeretetem és elismerésem szerény koszorúját 

 letettem, azoknak a lepkéknek dédunokáit láttam sirja virágait meg- 

 csókolni, melyek őseik testvéreinek egykoron, csupán az irántuk 

 való szeretetből, velem együtt kénytelen gyilkosa volt ! — tény, 

 hogy sirján ekkor három lepkét találtam : egy Zygaenát, egy Ltjcaenát 

 és egy Pontiát.^ 



Lassankint közeledett az idő, a mikor Jászóvárra berukkolnom 

 kellett. Augusztus hó vége előtt azonban egyik közeli rokonomnak 

 Pesten levén dolga, magával vitt, hogy a fővárost láthassam. A ,, Fe- 

 hér Hajóhoz" czimzett szállodában vettünk lakást, mely akkor még 

 a mai Bécsi- utcza helyén állott s átjáró nagy ház volt, mely az 

 utczát egészen elzárta és a melyet csak a hetvenes évek elején sajá- 

 títottak ki, megnjátván helyén a' mai utczát. dolgai után látott, én 

 pedig a Múzeumot kerestem fel, melyet bizony nagyon szegényes- 

 nek találtam, mert az állattári részben csak kevés, rosszul tömött 

 emlős, néhány száz madár, mintegy 5 — 6 fiókkal kirakott különféle 

 rovar, már több csiga, néhány korall s 60 — 80 borszeszes tárgy volt, 

 ezek is jobbára asztalokra és zöldre festett ládákra voltak kirakva, 

 kivévén néhány primitív és nem is egyforma szekrényt Megvallom 

 őszintén, nekem a Múzeumról más fogalmam volt s megkoczkáztat- 

 tam magamban azt a szerény megjegyzést, hiszen ennél nekem több 

 lepkém és bogaram van ! 



Annak illusztrálására, hogy mennjáre rajongtam a rovarokért, 

 elmesélem azt a furcsa esetet, mely itt Pesten akkor velem történt. 

 Rokonomnak dolga lévén, egy vasárnap reggel, azt mondotta nekem, 



1 Bővebben lásd : Gróf Neiűiauss Emil. Irta Mücsáry Sándor. (Rovar 

 tani Lapok. ^111. köt. 1901, pag. 93—95). . 



