97 



rendben találtam, mert bár öcsém azokat nem nagyon gyarapította, 

 de lelkiismeretesen gondozta. Elmondotta aztán, hogy a mi távoz- 

 tunkkal a rovarászát hanyatlásnak indult. Böhm Pál is Aradra köl- 

 tözött, a régi gárda tagjai már a legfelsőbb osztályokba jár\^án, hűt- 

 lenek lettek s közülük csak ő maradván meg', botanizáló iskola- 

 társaival inkább csak növényeket gyűjtött. 



Az 186i-ik év tele Jászon szokatlanul hideg volt. Karácsony 

 éjszakáján szolgálatban lévén, hosszabb ideig álltam a gyönyörű 

 márványtemplom hideg kövezetén. Midőn reggel két óra körül aludni 

 tértünk, csakhamar észrevettem, hogy alaposan meghűltem, az ágy- 

 ban, daczára a nagyon is befűtött hálószobának, felmelegedni nem 

 bírok, majd később nagy forróság, erős láz vesz elő. Pár nap alatt 

 az orvosi kezelés a lázat elmulasztotta ugyan, de én nemcsak a té- 

 len át, hanem még a következő egész évben is éreztem, hogy nem 

 vagyok az, a ki voltam, egészségem nincsen rendben. Azt nem is 

 hozta meg sem a tavasz, sem a nj^ár. A hideg idő hamar beköszön- 

 tött, szeptemberben már fűteni kellett. Október közepén, alig hog}" a 

 harmadik hittudományi évet megkezdettük, azt vettem észre, hogy a 

 májam fölött hólyagos, vizzel telt kiütéseim vannak, a köhögés is 

 kínoz. Elmondottam ezt kedves magisteremnek, a ki rögtön hivatta 

 a rend derék, öreg orvosát : Huxyady László-í ; ez alaposan meg- 

 vizsgálván engem, njiltan kijelentette, hogy májbajomon kivül kez- 

 dődő tüdőbajom is van, a jobb tüdőm csúcsa beteg. Szépen vag^'unk, 

 gondolám, hát én is a fiatalon elhalt társaim sorsára jutok, ha itt 

 maradok s itt kell majd élnem ? Xem, elhagyom a rendet, ilyen fia- 

 talon meghahii nem akarok ! Otthon talán még meggyógyulok. El- 

 határoztam, írok édes anj^ámnak, hogy itt többé nem maradhatok, 

 elvisz a tavasz, ha tehát szeretett fiát még látni akarja, egyezzék 

 bele, hogy kiléphessek. A levelet már meg is írtam, de hogyan küld- 

 jem azt el, mikor minden levelünket nyíltan kell megmutatnunk a 

 magisterünknek, a ki azt azután, ha jóvá hagyta, küldi csak el. Ily 

 töprenkedések között aludtam, inkább virrasztottam át egy keserves 

 éjszakát, midőn másnap reggel korán, ahg féhiyolczkor, még az elő- 

 adások megkezdése előtt hivatott a prépost. Magisteremmel a prae- 

 láturába, azaz a pompás rendház balszárnyába átmenve, az ilyen 

 nyájas szavakkal fogadott : „Kedves fiam ! Orvosunk azt mondotta 

 nekem, hogy te komoly beteg vagy. Én tehát egészséged helyre- 

 állítására adok neked csaknem egy egész évet, a jövő év szeptember 

 közepéig. Vidd el magaddal tankönyveidet, most előbb pihenj, sokat 

 légy a levegőn s ha majd tetemes javulást tapasztalsz, vedd elő 

 azokat, hogy visszatérted után a harmadik évről a vizsgát letehesd ; 

 otthon mint az én vendégem menj ki a fürdőnkbe (a Félix-fürdő 

 ugyanis a jászóvári premontrei kanonokrend tulajdona) s használd 



