106 



gyógyultam s hogy a májamnak baja volna, többé a mai najDÍg sem 

 éreztem ; olyan gyorsan összeszedvén magamat, hogy az 1873-ik év 

 tavaszán már 130 fontot nyomtam, tehát még egyszer annyira testes 

 valék, mint voltam másfél év előtt. Nem is voltam azóta sem többé 

 beteg, kivéve azt, midőn 1903-ban kedves nőm elhunyta után influen- 

 zás tüdőgyuladásba estem, mely veszélyes bajban előbb velünk lakott 

 ritka jóságú anyósomat, majd 1902-ben első hitvesemet vesztettem 

 el ; de a melyből Kutht barátom kedves fia, a kiváló orvos szeren- 

 csésen kigyógyított. 



1875-ben 16 nagy fiókban elhelyezett szép gjmjteményemet a 

 nagyváradi főgimnáziumnak ajándékoztam, csupán egyes nagyobb 

 ritkaságokat hozván fel magammal Múzeumunk részére. 



Midőn 1870-ben a ]\Iúzeumhoz jöttem, az bizony akkor még 

 mindig szánalmas állapotban volt. A nem nagy számú emlős, hal és 

 hüllő zöld posztóval letakart asztalokon és ládákon volt kiállítva, 

 kitéve a pornak, romlásnak, molynak, Dermestes- éknek: csak a ma- 

 darak egy része volt szekrényekben, a Hazai Első Takarékpénztár 

 költségén készültekben és a kiselejtezett egykori nádori konyha- 

 szekrényekben. A rovarok termének a bútorzata is hiányos vala s 

 maga a gyüjtemén.y, a lepkék és bogarak kivételével, bizonj^ eléggé 

 szegény volt. A könyvtár alig állott háromszáz munkából, ezek is 

 jobbára csak Frivaldszky iMRÉ-nek 1864 ben megvett gyűjteményé- 

 vel kerültek az állattárb", de a mely bajokon Pulszky csakhamar 

 segített: készültek az új bútorok s 1872-ben a legszükségesebb 

 könyvek megszerzésére húszezer forint lett a költségvetésbe egy- 

 szerre felvéve. 



Ekkor már nagyszámban érkeztek Xáxtts keletázsiai expedi- 

 cziójából, többnyire borszeszben, a rovarok. Én s a Múzeum g'yüj- 

 tője : Pável Já^sos ezek praeparálásával voltunk elfoglalva s két év 

 alatt több mint 50 ezer darab rovart készítettünk ki. Ezek elkészülte 

 után Frr'aldszky magának tartván fenn a rovarok közül a Coleo- 

 pterákat, Lepidopterákat és Orthopterákat, a többi rendek s az 

 alsóbbrendű gerincztelen állatok gondozását reám bizta 1873-ra egy 

 új segédi állás volt a költségvetésbe beállítva, melyre a mi mostani 

 szeretett főnökünket, Dr. Horváth Gézá-í nevezték ki, a ki már akkor 

 is kedvelt tárgyát, az európai Hemipterákat meghatározva hagj^ta 

 hátra, midőn családi tűzhelyet alapítani óhajtván, a még mindig cse- 

 kély fizetés (csak 600 frt fizetése és 200 írt lakbére volt) miatt az 

 1874-ik év végén elvált tőlünk, magát az abauj megyei Forró ra járás- 

 orvosnak megválasztatván. Helj^ét 1875 február 24-én Hermán Ottó 

 foglalta el, ki a pókok iránt érdeklődvén, faunánk ilynemű állatait 

 nagy szorgalommal jobbára nemcsak meggyüjtötte, hanem azt három 

 kötetben fel is dolgozta. Időközben Szeged város országgyűlési kép- 



