124 



zetben volt, hogy alig különbözött a növény ágaitól. A két rovart, 

 melyeket a raegporzók Icözül ejtett el a Mantís zsákmányul, az elülső 

 végtagjának 2—2 tüskéjén tartotta felszúrva. Az egyiket, melynek 

 már csak roncsa volt meg s a mely, ha jól láttam, Eristalis tenax 

 volt, jóizűen falatozta, a másikat pedig, melyben a PoUstes gallica-t 

 ismertem fel, a másik lábán távolabb tartva magától, tartaléknak tette 

 félre, hogy aztán végezvén az egjnkkel, ennek elköltéséhez is hozzá 

 lásson. A két zsákmánynak körülbelül egyidőben való elejtése min- 

 denesetre erősen megvilágítja a Maniis relnjiosa falánkságát, hiszen 

 egynek elfogása is elég munkát ad és elköltésével legalább egyelőre 

 étvágya is csillapítva lehet. Úgy látszik, hogy a légy evése közben 

 kínálkozott neki az alkalmas pillanat a darázs megfogására. 



Fehér Jenő. 



A hüzilégy viszi zsákmányát. Erről még sehol sem olvastam, 

 de soha még nem is láttam. Egy házilégy ozukormorzsán torkos- 

 kodott, s a mid-őn mozdulatomra elszállt, az éj^pen dézsmált czukor- 

 morzsát szívójára tapasztva, jobban mondva odaszíva, magával vitte. 

 Aztán egy közeli helyre leszállt és ott tovább élvezte zsákmánj^át. 

 Máskor raeg egy kis túrómorzsát vitt el az asztalról egy házilégy 

 szintén a szívójával, ez már nagyobb volt mint a czukormorzsa, ez 

 kölesszem nagyságú, a túró pedig két kölesszem nagyságával érhetett 

 fel. A túrómorzsát azonban repülés közben elejtette. Újabban azonban 

 ehhez hasonlót még nem sikerült észlelnem. Fehér Jenő. 



Kártékony-e a Haltica oleracea ? A gazdasági irodalomban 

 kevés kivétellel azt olvassuk, hogy ez a földi bolha kártékony. így 

 például Emich „a mező- és kertgazdaságra káros rovarok. Budapest, 

 1884" czímű munkájában azt írja e bogárról (223. 1.), hogy „Red- 

 TENBACHER L., Hayek G. és más szakférfiak azonban biztosan meg- 

 állapították, hogy a H. oleracea a káposzta- és réparepczén, 

 takarmányrépán, a gomborkán s ritkábban a konyhakerti 

 káposztaféléken él stb." Épp így vagyunk a külföldi irodalom- 

 mal is. Pedig amint azt már néhány régi szerző is sejtette, a dolog 

 máskép áll. Heikertinfer a ki jelenleg a Halticinák legjobb ismerője, 

 ez állatok ökológiai viszonyait is tanulmányozza és igj sok érdekes 

 megfigyelést tehetett, melyek közül egy épen erre a bogárra vonat- 

 kozik 1 Az ő megfigyelései szerint a Hallica oleracea a kájDOSzta- 

 félékre nem kártékony, sőt ezeken egyáltalában nem fordul elő. Táp- 

 növényei a porcsin keserűfű {Pohjgonum aviculare), a keskenylevelű 

 füzike {Chamaenerium [EpiloMiim] angustifolium)^ a vízparti füzike 



1 Die Sage vom Kolilerdfloch. Bin Wort zur Rechtfertigung- der 

 Haltica oleracea L. (Verli. zool.-bot. Ges. Wien. LXII, 1912, p. 69—81, fig. 

 1-4). 



