kat is mindmeg"annyi varietássá léptethetnők elő, külön-külön nevet 

 is adván nekik ! 



Kénytelenek vagyunk mégis az alábbiakban felsorolni e nagy- 

 részt jogtalanul felállított színvarietásokat, mert e nevek tényleg be- 

 kerültek az irodalomba. De a ki behatóbban foglalkozott e családdal 

 és sok példányt megvizsgálhatott, látta azokat a finom színátmene- 

 teket, melyek szakadatlan sorozatban összekapcsolják az újonnan 

 felállított eltérések legnagyobb részét : az bizonyára nehezen várja a 

 bátorkezű szisztematikust, a ki világot fog majd gyújtani e túltömött 

 katalógusban, megszüntet egy rakás, létét meg nem érdemlő elneve- 

 zést és az igazán tudományos értékű anyagot kiválogatva lehetővé 

 teszi a jó fajok és varietások megismerését s megkönnyíti e család 

 áttekintő tanulmányozását ! 



A REiTTER-féle Catalogus Coleopterorum Europae 1906. évi ki- 

 adásában már sok, egyszerű szinonimává degradált aberratio nevé- 

 vel találkozunk, de a legújabban megjelent P. Kuhnt : Bestimmungs- 

 tabellen der Káfer Deutschlauds czímű munka, főleg pedig az új 

 Calwer ezek közül igen sokat feltámasztott s egész tömeg új nevet 

 vezetett be a régiekhez. 



Húsz év óta gyűjtöm vidékünk faunáját s kezdettől fogva gon- 

 dot fordítottam az aránylag könnj^en determinálható Coccinellidákra : 

 így több mint 3000 darab fordult meg közülök a kezeimen s elég 

 biztos képet tudok nyújtani az egyes fajok előfordulási viszonyairól 

 és gyakoriságáról. Ez utóbbit 1 — 10-ig terjedő mértékszámmal óhaj- 

 tom jelezni, ámbár ezt távolról sem tartom elegendőnek, mert pl. a 

 10-el jelzett fajok közt is legalább három fokozatot lehet megkülön- 

 böztetni. Leggyakoribbak nálunk a Coccinella T-jnmdata és a Suh- 

 coccinella 24:-punctata^ utána következnek az Aclalia hijnmctata és a 

 Fropylaea 1-í-punctata s legritkább aránylag a Thea 22-punctata. 



A gyakoribb előfordulású fajoknál közlöm feljegj^zéseim alap- 

 ján a legkorábbi megjelenés dátumát is, hogy igj némileg hozzá- 

 járuljak e család alig ismert fonológiai viszonyainak a felderítéséhez. 

 A kezeim közt levő irodalomban csak a Vellay — VÁNKY-féle szeged- 

 vidéki emmeráczió sorol fel néhány határozott adatot az első nem- 

 zedékek megjelenésére nézve, de ezek a számok merevek s kevéssé 

 felelnek meg a valóságnak, mert csak a kirándulási napok véletlen 

 szerencséjétől függenek adataik. Seidlitz, Redtenbacher, Schenklixg, 

 Kuhnt, Halász, Speiser, Kertész egyetlen adatot se nyújtanak erre 

 nézve, Schaufuss is alig egy párat. 



Én a gyűjtéseim alkalmával tett összes feljegyzéseimből ki- 

 keresett középszámokat tartom a legkorábbi megjelenés heh^es dá- 

 tumainak, ámbár elismerem, hogy itt még nagyon sok megfigyelésre 

 van szükség' ! 



