11 



Búcsú 1912-től. 



Irta : Pitlich Ferencz. 



Búcsút, nem fájdalmasat, hanem nyilvánosan örvendőt akarok 

 venni az 1912. esztendőtől, melyről az állandó zord időjárás foh'tán 

 bátran el lehet mondani, hogy ehhez foghatóra még a legöregebb 

 emberek nagyszülei is alig emlékeztek. 



Xem vagyok nagyon fázékony ember, meg Délnyugat-Magyar- 

 országban lakom, de ebben az évben május havában még javában 

 lobogott a tűz kályháimban, 3 hónap múlva, augusztusban pedig 

 újra kezdhettük a fűtést. Karczagon, az ország szivében pedig 

 augusztusban is vígan havazott. Az egy júHus hónap volt javarészt 

 meleg, szélcsendes napra azonban júliusban sem emlékszem és így 

 volt ez mindenütt széles e hazában, kivéve oly vidékeket, melyeknek ' 

 védett fekvése némileg megkímélt az időjárás viszontagságaitól. Az 

 éber szemlélő figyelmét nem kerülhette el az a tény, hogy az idő- 

 járás nem egyszerre, hanem fokozatosan romlott le az utolsó hat év 

 alatt enmare (önkéntelenül is a bibliai hét szűk esztendő jut eszembe), 

 zordság tekintetében végül ez évben érte el pafoxizmusát. 



Mézelő méh (Ajjiis mellifica L.) tavasszal alig mutatkozott ; az 

 itteni méhészek állítása szerint javarészt már az 1910— 1911-iki télen 

 kipusztult. A gyümölcsfák dús virágzása sokat igért. bár a megter- 

 mékeuj-ító rovarhad, mintha meg lett vohia tizedelve, csak Osmiú-'k 

 jelentek meg a szokott létszámban ; mikor azonban elérkezett a gyü- 

 mölcsök kifejlődésének időszaka, nem láttam — nem is ettem egyebet 

 mint ribiszkét, a többit, még a dióbarkákat is, mind letarolta az 

 áprilisi és májusi sokszoros fagy. Az orgonabokrok, melyek május 

 ^lején virágzáskor valóságos rovar-kaszinót képeznek, ezúttal némák, 

 dísztelenek maradtak, a virágbimbók mind elfagytak. Lepkék közül 

 a két Pajjüio szebbnél-szebb aberratiókkal, sok kitelelt Tanessa-í&j, 

 darázsformájú 2Iacroglossa scabiosae L., a sok Dipterát és bogarat 

 fel sem említem, ellenben a Hymenopterák közül a feltűnő szép 

 hosszú csápú méhek, a tömegesen zúgó Bomhus-o]s: és kivált a vala- 

 mennyi közt homo regius-ként szereplő félelmetes dongású Xylocopa 

 ciolacea L. — mindezek együttesen máskor az orgona virágokon sze- 

 met gyönj-örködteíő látványt nyújtanak, az idén az említett rovar- 

 fajoknak, hog3^ tájszólással éljek, még kölykit sem láttam. Xem virí- 

 tott a vadgesztenyeía és hasonlókép a homokos magyar tájakra 

 májusban annyira jellemző akáczfa sem. Szőlő kevés termett és lett 

 is volna valami rabvallatóféle savanj^kás bor belőle, ha egy hatalmas 

 nj-ári jégverés diónyi jégszemekkel le nem tarol mindent. Ez a több 

 dunántuh várraegyében végighaladt jégeső külön ráadás volt erre a 

 czifra esztendőre ; mellesleg megjegyzem, hog}'- házamnak valamennyi 



