16 



mellett jól kivehető csapáson csak pár lépést haladunk előre, mire 

 csaknem közvetlen előttünk bukkan fel a sziklafal alján az ember- 

 magasságú barlangkapu. 



Az Oncsászai barlang bejárata 1312 m. magasságban fekszik a 

 tenger színe felett. Igénytelen kapunyilása alig hagy nagy termének 

 óriási méreteire következtetni. Bejáratánál hűvös szél csap arczunkba, 

 mely beljebb mindinkább érezhetővé válik. Mohpárnával és zuzmó- 

 val fedett boltozatáról egész rajokban zúgnak bennünket vöröshasú^ 

 nehézkes mozgású barlanglegyek körül. Tulajdonképen nem is ne- 

 vezhetjük őket igazi troglóbiáknak. A bejárat elég világos részein 

 élnek, szemeik, szárnyaik megvannak, habár kétségtelenül többé nem 

 oly kifejlett állapotban, mint a napsütötte légben zsongó rokonaik- 

 nál, nehézkes repülésük bizonyára visszafejlődésben levő szárnyaik- 

 nak s a hűvös barlangi léggel járó tevékenységük csökkenésének 

 tudható be. Bár mennyire is érdekes volna a barlangi életmódhoz 

 való alkalmazkodásukkal tüzetesebben foglalkozni, szaktudományom 

 hijján kénytelen vagyok teret engedni szakavatott dipterológusainknak. 



Sziklás és nyaktörő, kétoldalt mindinkább táguló folyosó vezet 

 a nagyterem aljába. Gyertyáinkat, aczetilénlámpáinkat meggyújtva 

 óvatosan ereszkedünk a laza kőtuskók és tonnasúlyú sziklatömbök 

 közt alá. S miközben botorkáló lépteink nyomán érczesen, mély 

 viszhanggal kongva ütődnek egymáshoz az elszórt kőtuskólr, elbor- 

 zadunk a gondolatra, mily rémes detonációval kellett e tömböknek 

 a tetőről alázuhanniok s mily végtelen pusztítást vihetnének ezek 

 most is végbe, ha kedvök kerekedne kissé aláereszkedni. A tág 

 teremben sötét sziklafalakról, elhintett gigászi tömbökről vetődik 

 lámpáink gyönge fénye vissza. A fenn ülő bejárat felét egy hatal- 

 mas szirt takarja el, bágyadtan dereng át felette az elszórt napvilág.. 

 Mellette egy sziklaablakból izzó fénykéve csap át az egyik falra s 

 kúszik annak sima oldalán alá. A terem kupolája oly magasba nyú- 

 lik, hogy magnéziumszalag vakító világa se hatol fel odáig. A be- 

 járatnál tapasztalt víszhang itt hihetetlenül eltörpül, mintha ez alvilági, 

 palotának se vége se hossza nem volna. A talaját magát sáros, kő- 

 vel tarkított részek, melyek apró, kristálytiszta és jéghideg alvilági 

 tavakkal váltakoznak, alkotják. Borzongó, nedves hideg uralkodik 

 itt, a menyezetről czuppogva hullanak alá a kövér harmatcseppek. 



A cseppkőbarlangok közt nem tesz e barlang számot. A nagy- 

 terem feldúlt végében található néhány cseppkőembrió s még inkább 

 egj jobboldali, kanyargós folyosó képződményei elég tanúbizonysá- 

 gát adják jó igyekezetének, de oly pompás és káprázatos kivitelű 

 díszművekké . mint a nyugatbihari barlangok akár legigényteleneb- 

 bike is, még csak megközelíthetőleg se vitték. Hiányzott itt a cseppkő 

 képződéséhez szükséges nyugalom, mely ott meseszerű, keleti fény- 



