18 



megfigyeltek már, a nélkül, hogy ebből valamiféle következtetést 

 vontak volna. 



Abafi-Aigner Lajos írja a Rovartani Lapok egy régebbi év- 

 folyamában, hogy a kardos pillének nincs valami éles látása. 

 Augusztusban összefonnyadt fehéres leveleknek neki ment, nyilván 

 azt hivén, hogy nőstények. Ugyancsak ott olvasom, hogy Forbes 

 1885-ben az A^jjns Nero-vól azt írja, hogy pirosló levelekkel ámítják 

 magukat, azt hivén, hogy nőstények. Müller, a virágbiologus látta, 

 hogy narancsvörös virágú Compositákra nagyon sok tiizvörös lepke 

 járt. Hasonlót látott a Rumexek vörös termésein is, a Phyteumák 

 kék virágain pedig nagyszámú Lycaená-t figyelt meg. Már ő mondja, 

 hogy úgylátszik mintha a kiválasztott virágok színe és illata össze- 

 fijggésben van az illető lepkék színével és illatával. Kőhne látta, 

 hogy Bhodocera Bhamni-k kiváló előszeretettel keresték fel a Cirsium 

 oleraceum sárga virágú fészkeit. Kxuth ezt a jelenséget el is nevezte 

 virágbiológiái mimikrinek. Ugy lehet, hogy mások is 

 tettek ezekhez hasonló megfigyeléseket, csakhogy elkerülték figyel- 

 memet, de az alább következő adatok igazolására talán ezek is ele- 

 gendők. 



MüLLER-nek a Lycaenákról szerzett tapasztalatait én magam is 

 gyakran észleltem, de nem a Phyteumákon, hanem a Salvia praiensis- 

 en és a Lavandula vera-n. Egy alkalommal szőlőben egy lavendula 

 tövet láttam, melyen zsúfoltan ültek az apró kék lepkék, közöttük 

 több pár éppen copulátióban. Megjegyzem, hogy ezt a jelenséget 

 késő délután észleltem, a mely körülmény felemlítése már azért is 

 fontos, mert az idevágó megfigyeléseim általában erre az időre es- 

 nek, meleg nyári vagy tavaszi esők után korábbra is. A Kis- Sváb- 

 hegy oldalában barna színű Lycaenákat egy időben gyakran láttam 

 tartózkodni a Carlina vulgáris barna színű fészkein. Érdekes, hogy 

 «bben az esetben a lepkék többnyire egyenként voltak, mézet azon- 

 ban nem szívtak s szárnyaikat ritmikusan lefelé mozgatták, úgy 

 hogy barna színük sokkal jobban volt látható. Ezt már déltájban is 

 észleltem. 



1911 október 8.-án egy Pieris o-apae-i láttam, a mint egy kő- 

 rakás körül röpült, melyre ismételten leszállt. A kőrakás fehér, a 

 l^pke nagyságával egyező lapos kövek halmaza volt, melyek a fehér 

 lepkét úgylátszik megtévesztették. -1912 június 12.-én a Városmajor 

 faiskolájában egy nagy Eleagnus argentea cserjét majdnem elleptek az 

 Aporia crataegi-k. Az ezüstfa fehéres levelei és a fehér lepke színe 

 között okvetlenül kell valamiféle vonatkozásnak lennie, a mit csak 

 megerősít az, hogy a tőle nem messze virító Ligustrum vulgare fehér 

 virágzatain hasonlót észleltem. Itt azonban a lepkék kisebb számmal 

 voltak. A galagonyalepkék a virágokat egyáltalában nem látogatták. 



