bemutatni. A három füzet a Buprestidae család befejező részén kivül 

 a Lymexylonidae, Bosirychidae, Lyctidae^ Flinidae, Anohiidae, Oedemeri- 

 dae, Pyihidae, Pyrochroidae, Anthicidae, Meloidae, RhipipTioridae, Mor- 

 dellidae, Melandryidae, Lagriidae, AUeculidae, Tenebrionidae és Ceramhy- 

 cidae családokat tárgyalja, époly alakban és terjedelemben mint az 

 eddig megjelent és ismertetteket. Kiváló gondot fordított szerző a 

 családok jellemzésére és a biológiai viszonyok ismertelésére. Mind- 

 egyik füzet mellékleteként 1 — 1 színes tábla jelent meg (41 — 43.), 

 melyek ormányos bogarak képét mutatják be és elég jól sikerültek- 

 nek mondhatók. Az 52 ívnyire tervezett munka mintegy 75 ívnyi 

 lesz és így a kiadó a hirdetett 24 füzet helyett 26 füzetet kénytelen 

 adni, a mi a munka csekély áremelését vonja maga után. A munka, 

 melynek ára a befejezés után jóval magasabb lesz, nemcsak a kez- 

 dőknek, hanem az előrehaladottabb gyűjtőnek is hasznos segéd- 

 könyve lesz. Egy-egy füzet előfizetési ára 1 márka. Csíki. 



* 



Holdhaus, K.: Monographie der paláarktischen Ar- 



ten der ColeopterengattungMicrolestes. 



(Denkschr. math.-naturw. Klasse Kaisl. Akademie Wis- 



, senschaft. Wien. LXXXVIII, 1912, p. 477—540, mit 32 



Textfiguren). 



A futóbogarakhoz tartozó Microlestes-nQva. fajait eddig a külön- 

 böző szerzők más és más értelemben fogták fel és tárgyalták. Szerző 

 alapos tanulmány tárgj^-ává tette a palearktikus fajokat és különösen 

 azok ivarszerveit vizsgálta meg, hogy a nagyságban és sokszor szín- 

 ben is eltérő alakok hovatartozását megállapíthassa. A fajok külön- 

 választása ezek alapján sikerült is. Miután szerző úgy a hím- mint 

 nőivarszerveket részletesen ismerteti, inkább külső bélyegek alapján 

 összeállított meghatározókulcsot ad, majd részletesen leírja a 29 

 palearktikus fajt, melyek között néhány új is van. A faunánk is sza- 

 porodik két fajjal, a mennyiben a herczegovinai Mostarsko blato-ról 

 a M. Seladon Holdh. és a Fertő-tó vidékéről a M. Scliröderi Holdh. 

 fajokat mutatja ki, viszont azonban törlendő a M. cordatulus Reitt. 

 (lásd: Rovartani Lapok, XIX, 1912, p. 117), mely szerző szerint a 

 M. maurus Stürm nevű fajjal azonos. A tanulmányt a fajok rendsze- 

 res felsorolása, majd származástani, állatföldrajzi és rendszertani 



jegyzetek zárják be. Csíki. 



* 



Müller, Dr. Josef: U o b e r z w e i n e u e D u n k e 1 k á f e r (Te- 

 nebrionidae) von der Insel Pelagosa. (Ent. 

 Blatt. Vm, 1912, p. 289-291). 



Szerző meghatározásra kapott Langhoffer Ágost zágrábi egye- 

 temi tanártól néhán}^ bogarat a dalmácziai Pelagosa szigetről, hol 



