38 



azért a rendszerező, a ki az élő rovarral eszközült megfigyelései 

 alapján rájött, hogy az egyik a másikból származott, együvé is fogja 

 azokat sorolni mint a szülőt és gyermekét, tekintet nélkül a fennálló- 

 s néha igen nagy morfológiai különbségekre. Vagyis a b i o 1 o g i a i 

 viszonyok döntik el az igazi rokonsági kapcsolatot. A követ- 

 keztetések alapjául tehát az anatómiai és külső morfológiai viszo- 

 nyok szolgálnak, de ezeket mindig a biológiai jelenségekkel kell 

 felülbírálni. 



E tudományosan vizsgálódó módszer segítségével a faj hullámzó 

 életmozgalmának minden megnyilvánuló fázisa kifejezést fog nyerni, 

 a mikor is a régi tisztán morfológiai alapon összeállított rendszerek 

 lineáris, mesterséges összekapcsolásai meglazulnak, a fajok azonban 

 összes componenseikkel együtt alakköröket nyernek és így egymás- 

 ból való eredésüknek, illetőleg egymáshoz és alakjaikhoz való kap- 

 csolataiknak bár mindig hézagos, de mégis hűbb és teljesebb képét 

 fogják nyújtani mint az eddigi merev, mesterséges összeállítás alapján. 

 Nyilvánvaló lesz, hogy a mint az egyének, úgy a fajok is él- 

 nek, mint bizonyos összealkalmazkodások variáló ténj^ezői, a mely 

 összealkalmazkodások okait és módjait azok a tanulmányozásra ér- 

 demes életkörülmények adják meg, a melyek a régi fajfogalom mes- 

 terséges kierőszakolásában mindig rejtve maradtak, — és épen azért 

 sokszor az együvé tartozó, a tjpikus fajok különböző változatait is- 

 messze elszakították a hozzátartozó törzsalaktól. 



A fiatalkori stádiumok megállapítása és pontos leírása, valamint 

 ezeknek összehasonlító alapon való tanulmányozása talán szintén új 

 faji jellegek megállapítására vezethet s így nem lehet czél nélküli 

 feladat. Ezt bizonjátják pl. DraudtI vizsgálatai, a ki kimutatta, hogy 

 már a pete héjának skulpturája is felhasználható az egymáshoz kü- 

 lönben nagyon közelálló fajok megkülönböztetésére. 



Minden egyes biológiai adat újabb bizonyítékot szolgáltat az 

 eg3^es alakkörök, a fajok összetartozására és rendszertani helyére 

 vonatkozólag. 



így pl. EsPER az Oxytrypia orblculosa-t is mint tudjuk a hosszú 

 fürészes csápok alapján a szövőpillékhez sorolta, a honnan helyét 

 többször változtatván csak jóval később került véglegesen a Noctuák 

 közé. Most, hogy életmódját és fiatalkori stádiumait ismerjük, újabb 

 bizonyítékok állnak arra vonatkozólag a szisztematikus rendelkezé- 

 sére, hogy csakugyan megilleti-e ezt a lepkét a rendszerben elfog- 

 lalt hely vagy sem. Itt mindjárt megemlítem, hogy a mikor Esper e 

 faj rendszertani heljét először a szövőpillék {Bomhyces) között meg- 

 jelölte, talán nem is járt el annyira helytelenül, mint ma képzeljük^ 



1 Dracdt : Zur Kenntniss der Eupithecien-E'er. Iris, lOO^i 



