43 



KixDERMANN azutáii jó pénzéi't eladta Praznoyszky Igxácz ügyvéd- 

 nek, a kinek hátrahagyott és Szeged városától megvásárolt gyűjte- 

 ményében, még ma is meg van a szegedi városi múzeumban. 



AiGXER Lajos, ki az Oxytrypia orhiculosa történetét részletesen 

 megírta, 1 megemlíti, hogy PRAzxovszKY-nak csak nagynehezen sike- 

 rült e ritkaságot megszereznie. Ugyanis mikor KixDERMAxx-nál e lep- 

 két meglátta, akkor Kindermaxn- már odaígérte volt azt egy bécsi 

 g3''üjtőnek. Praznoyszky mint szenvedélyes lepkész, már most mindent 

 elkövetett, hogy e ritkaságnak birtokába jusson, barátja azonban yo- 

 nakodott a már másnak elígért lepkét átengedni. De Praznoyszky — 

 állítólag Kindermann feleségének hathatós közbenjárásával — végre 

 is 10 aranj^forinton megszerezte az annyira óhajtott ritkaságot. 



Feltűnő dolog, hogy KiNDERMAN"N-nak nem jutott eszébe, hogy 

 e szép és értékes lepke után kutasson, de a külföld ismeretlen tájai 

 még mindig csak úgy ontották az újdonságokat és szemenszedett 

 ritkaságokat, hogy nem csoda, ha ezek nagyobb vonzó erőt gyako- 

 roltak az inkább praktikus érzékű lepkészeinkre. 



Hosszabb ideig nem került elő e fajtából több példány s már- 

 már kételyek merültek fel, hogy vájjon tényleg honos- e Magyar- 

 országon, vagy pedig csak úgy csempészték be távol Keletről, a 

 mikor 1861-ben Anker RuDOLF-n.ak sikerűit újból ráakadni a budai 

 Kamara-erdőben. Az első évben csak egy példánj^t fogott, de a reá 

 következő években Lajos bátyjával együtt már több példányt gyüy 

 tött. Ebben az időben került ki az Oxytrypia orhiculosa először kül- 

 földi gyüjteménj-ekbe s ámbár AxKER-ék darabját 100 forinton adták 

 el, mégis annyi megrendelést kaptak Európa minden tájáról, hog}'' 

 alig győzték teljesíteni. 



De ANKER-ék szerencséjét nyomon követte az irigység. Némi 

 fondorkodással megtudta a termőhelyet Pech János, a kivel aztán 

 ANKER-ék kibékülve 1869- és 70-ben titokban együtt gyűjtötték a 

 becses lepkét. Alajd mások is megtudták a gyűjtőterületet, minek 

 természetes következménye az lett, hogy a lepke annjnra meggyérült, 

 hogy ANKER-éknek újabb termőhely után kellett nézniök s csakhamar 

 rá is akadtak egy ilyenre a közeli Sashegyen és Óbudán. L'gyan- 

 csak Anker Lajos találta az első nőstényt is. 



Utóbb Langerth József a budai hegyek más pontjain szintén 

 rátalált a lepkére. Különben ő fogta az első párt kopulában 1876- 

 ban, sőt a lepke tenyésztését is megkísérelte, de eredménytelenül. 



A pesti oldalon Újpest környékén Gabrieli G-yörgy akadt rá. 



Azután újabb szünet állt be 1893-ig. Ekkor Tomala Xándor 



1 Abafi-Aigner Lajos, Az oxytrypia orbiculosa története. (Rovartani 

 Lapok. V, 1898, p. 135—139). 



