56 



szőbb ha az Alföldet tekintjük a faj hazájának és elterjedése ki- 

 induló pontjának. x\z a kö^ülménJ^, hogy névtelen felfedezője Sze- 

 geden fogta az első példánj-t, de a többi termőhelj'e a pesti oldalon 

 és különösen legújabb felfedezése Puszta-Peszéren, egy alföldi és 

 meglehetősen őseredeti állapotban megmaradt területen, mind meg- 

 erősíti azt a feltevésemet, hogy az Oxytrypia orhiculosa igazi alföldi, 

 pusztai állát. Nagyon valószinű, hogy lepkénk az egész Xagy Al- 

 földön előfordult abban az időben, a mikor a csak még egyes mo- 

 csarak által megszakított területek egj többé-kevésbé összefüggő 

 homokbuczkás vonulatot képeztek. Ilyen vonulat töredéke látható 

 még Izsák, Kecskemét, Lajosmizse, Czegléd, Pusztavacs, Örkény, 

 Puszta-Peszér, G-yón, Alsó-Dabas stb. környékén. Ez a homokvonu- 

 lat Budapestig, illetőleg majdnem Yáczig terjedt, jelenleg azonban a 

 kultúra teljesen szétdarabolta, egyes részei csak itt ott m áradtak 

 meg eredeti állapotukban. 



Budapest vidékén az Oxijtrypia orhiculosa eredetileg szintén a 

 pesti oldal homokos területeinek volt a lakója, a honnan azután 

 tovább terjedt a Duna túlsó partján a budafoki fensíkra, a Kamara- 

 erdőbe, majd a szomszédos előhegyekre (Gellérthegy, Sashegy i és fo- 

 kozatosan tovább a budai hegyek alacsonyabb lejtőire. A budai hegye- 

 ken való előfordulást másodlagosnak, későbbi keletűnek kell tartanunk. 



A többé-kevésbé eredeti növényzettel bíró homokos ősterület 

 Budapest környékének pesti oldalán, jelenleg keskeny sávvá szorult 

 össze, a főváros úgynevezett fásí'ási övébe, melyet a város annak 

 idején azért létesített, hogy a szélfújta homok tovaterjedésének gátat 

 vessen. Ez a keskeny gyűrű szolgált az alföldi állatok utolsó mene- 

 dékéül, ma azonban már ezt is minden oldalrél a kultúra foglalta le. 



Miután a rohamlépésben haladó kultúra a főváros környékén 

 korán megváltoztatta az ősterület képét, az ezt a területet benépesítő 

 állatvilág részbea elpusztult, nagvobb része azonban alkalmazkodván 

 a megváltozott \-iszonyokhoz mindiukábh távolabbra kiszorult, A bu- 

 dai oldalon a mai Kelenföld, Kamara-erdő tájékán u^yan ilyen vi- 

 szonyokkal állunk szemközt, a mennyiben a terjeszkedő kulfura miatt 

 a typikus alföldi állatok jórésze a budai hegyek alacsom'abb lejtőire 

 szorult. 



Az Oxytrypia orhicuJosa ilyirányú terjeszkedését lehető^'é tette 

 a tápnövéu}'- előfordulása, illetőleg a lepkének alkalmazkodása a kü- 

 lönböző Jr/.§fd jókhoz. A lep'?e tápnövénye az úgy az Alföldön, de 

 különösen a budai hegj'eken széltében elterjedt Iris pwnila L., az 

 Alföldön azonkívül elsősorban a keskenylevelű homoki nőszirom 

 {Iris arenaria T\'. & K.) és az Iris variegaia L. A tenyésztési kísér- 

 letek során kitüijt az is, hogy a hernyó nem veti meg az Iris germa- 

 nica L. és más csaknem fás rhizomájú Iris-íajt sem. 



