ROVARTANI LAPOK 



HAVI FOLYÓIRAT 

 KÜLÖNÖS TEKINTETTEL A HASZNOS ÉS KÁRTÉKONY ROVAROKRA 



XX. KÖTET. 1913 JÚLIUS-AUGUSZTUS 7-8. FÜZET. 



Adatok a Lycaena Bavius Ev. életmódjához. 



Irta : Diószeghy László. 



Báró Rothschild Charles úr megbizásából f. évi április 5— 29-i^ 

 felkerestem a Magyarországon általam felfedezett Lycaena Bavius Ev. 

 termőhelyét. 1910 április 20-án gyűjtöttem 6 cf példáuj^t, de miután 

 a növényzet fejlődése ez idén jóval előbb mutatkozott mint 1910-ben, 

 jónak láttam már ápr. o-én odautaznom, bogy az áUat gyűjtését és 

 megfigyelését el ne mulasszam. Április 6-án érkeztem meg Yiczére 

 (Szolnok-Doboka m.) s még aznap körülnézteiíL a termőhelyen. 



A kökény már virágzásnak indult a déh oldalakon, a fák rii- 

 gyei már erősen fejlődőitek voltak épp úgy mint 1910 április 20 körül. 



Sajnos, már áprihs 7-én beáUott az esőzés, erős, olykor orkán- 

 szerű széllel, olykor hóval s ez áprihs 18-ig tartott. Ez idő alatt szó 

 sem lehetett a gyűjtésről, a növényzet sem fejlődött, így a környék 

 látszólagos jobb termőhelyei után kutattam, végTe áprihs 20-án gyűj- 

 töttem a Lycaena Bavius Ev. első jDéldánj'át. 



Vicze és környéke 25—30 kilométer körzetben hegyes-dombos 

 vidék. A yidék 95'Vo-a felszántott, megművelt terűlet, kiirtott" szál- 

 erdővel, 10—25 éves erdők csak itt-ott tarkítják az egyhangú -vidé- 

 ket. Egyetlen uralkodó kőzet a pala, ezen olykor igen vastag réteg- 

 agyagos homok. 



Csuszamlások, omlások e szerint igen gyakoriak, oly amiyira, 

 hogy sok területre, a melyet 1910-ben láttam, most már alig ismer- 

 tem rá. 



A megTűunkálatlan hegyek oldalam csak a déh lejtőkön van 

 számottevőbb vegetáczió, a többi részen alacsony cserje, gyönge fű. 

 Persze, csak azon déh lejtők maradtak munkálatlanul, a melyeknek 

 meredek volta kizárja a kapával való megmimkálást, bár idővel ez 

 is megtörténik : a nép szegény, minden talpalatnyi heljTB szűkség van. 



Ez idő szermt a déh lejtők uralkodó növényzete egy sásfajta, 

 2 — 3 alacsony növény és a vörös várágú Salvia, vagyis a mezei 

 zsálya. Áprihs 20-ig csak itt láthattam egy-egy Papilio Machaon-ty 



Rovartani Lapok. XS. 7—8. (1913. VI. 10). 



