110 



Ha az ember elmélyed a zenébe, mintha hallani vélné, mint mondja 

 a szöcske pl. ezeket : „Egy fiatal szöcskeúrfi, a zöld kabát tulajdo- 

 nosa, ezen nem közönséges úton keres magának életpárt!" És ennek 

 megfelelőleg éppen hasonlót hiondanak a többiek is, más-más zene- 

 hangot alkalmazva. 



Ha a víg osaj)atot közelebbről megfigyeljük, eme sajátságos 

 zenészeket öt csoportra oszthatjuk, mint : zümmögök, karczolók,. 

 dobolók, fütyülök és kopogókra. De akarjuk a zenéhez venni ama 

 könnyed suhogó kelepelést, melyet a szárnyak alkalmas kiterjeszté- 

 sénél pl. a szöcskék, szitakötők és lepkék röpködése alkalmával 

 hallhatunk. 



Vegyük tehát sorra e különös zene eredetét. 



1. Zümmögés. Mindannyian ismerjük a bogarak és a poszniéh 

 mély zümmögését, az éppen oly mély surranását az éjjeli lepkének^ 

 a dongó- és szobalégy magasabb hangú döngicsélését, a szúnyog 

 még magasabb hangú zümmögését, melylyel az embert, kit meg" 

 akar szúrni (csípni), gj^akran figyelmessé teszi. Mind e hangok a 

 gyors szárnj^csattogástól származnak. Ha a zongorahúr oly gyorsan 

 rezeg, hogy a szem már nem látja, akkor hallható hangot ad ; ha a 

 rovarszárny oly gyorsan csattog, ugyanazt teszi. Ameddig a poszméh 

 vagy cserebogár mozgásban van, szárnyainak csak bizonj^os csillo- 

 gását látjuk, következetesen annak csattogását is hallanunk kell, mert 

 a levegő rezgésbe jön, a hang pedig nem egyéb, mint a levegő rezgése 

 A poszméh maga több mint negyven mozgást tesz szárnyaival egy 

 másodpercz alatt, a kisebb rovarok azonban még többet. A hangok, 

 melyek ezáltal keletkeznek, részint közvetlenül hallhatók, részint, 

 magasabb hangúak, melyek füleinkbe jutnak. Itt-ott a hangképzés- 

 bizonyos mellékkészülék által támogattatik. Sok légynek és szúnyog- 

 nak pl. szárnyaik mögött még két billegő, apró, ruganyos szögecska 

 van, alig Qgj milliméter hosszúsággal, melyek végükön bunkóalakúan 

 vastagodnak ki. 



Ezek részint kormányzó eszközül szolgálnak, amennyiben az. 

 állat ezeket előre vagy hátra hajtja, irányíthatja súlypontját, úgj.^ 

 hogy feje hol fölfelé, hol lefelé lehet irányítva és igj a repülés a 

 megfelelő irányban történik, másrészt pedig a gyors szárnycsattogás 

 alkalmával lökés éri és együtt rezegnek ; kicsiségüknek megfelelőleg 

 igen magas hangot kell, hogy adjanak. Ha az ember a szúnyog- 

 zümmögését utánozni akarja, igj tesz : z . . . . z-z-z ; ez a „z" hang 

 leginkább felel meg a legmagasabb hangoknak, melyek e hangnem- 

 ben foglaltatnak. 



Mire való már most e zümmögés ? 



Eredetileg tán önkéntelen njdlvánulás, mely a nagyon kis állatok 

 repülésének gépies feltételéből, a gyors szárnyrezgésből származik,. 



