111 



némely esetekben az alkalmazkodás által a tér felismerhetetlen jelen- 

 tőségét n3^erte. Ömnagáben kömiyű eszköz egyfajtája állatokat együtt 

 tarthatni. A szúnyogok hímjei pl. nőstényeiket már messziről ismer- 

 hetik fel magashangú zümmögésük által. Ahol sok a táplálék, ott 

 sokat zümmögnek és ez csalogatójelül szolgálhat más, eledelt 

 keresőknek. 



Egy természetbúvár erről ígj nyilatkozik : A 80-as években 

 egyszer egy erdő közelében sétáltam. Csodálkoztam az erdő hangos 

 voltán, amely itt uralkodott. Az egész mintegy km.^ területen úgy 

 zsongott, mint egy nagybőgő. Mi lehetett itt ? Cserebogaras esztendő 

 volt és a cserebogarak milliói, melyek a fiatal cserfákat ellepték, 

 idézték elő e zajt egyenletes zümmögésük által ; ez mély, végtelen- 

 ségig tartó változatlan hangú zünmiögés volt, mint amilyet a nagy- 

 bőgő utolsó húrja előidéz. Midőn ismét a mezőre léptem, százával 

 hallottam még az új jövevényeket. Úgy látszik, éppen bábjaikból 

 kibújva, jöttek a körülfekvő szántóföldeliről és mindannyian egyene- 

 sen az erdőnek tartottak. Hogy ismerték volna ez irányt, ha nem 

 társaik zümmögéséből ? 



Némelyeknél megállapítható, hogy zümmögő hangjuknak eredete 

 szándékos és czéltudatos. így ismeretes, hogy fiatal anyaméheink, 

 míg a sejtben bezárvák, „tütülnek", „kvákognak". Ez a szűk tér 

 által félig elnyomott zümmögés, miáltal a méhkas lakóit verbu- 

 válják. 



A nagy, középamerikai góliátbogárról olvastam, hogy fejnyulvá- 

 nyaival ujjnyi vastag ágat körülvesz és rettentő gyors repüléssel az ág 

 körül forog. Ezt addig szokta folytatni, míg az ágacskát le nem fűré- 

 szelte. De nem ez a czélja, hanem inkább az, hogy az ebből szár- 

 mazó zümmögés, dongás által párját hívogassa. 



2. Karczolás. Ha pl. egy szút gombostűre szúrunk, azt fogjuk 

 tapasztalni, hogy az állat bizonyos karczolva-fütyülő hangot ad, a 

 mennyiben nyakát fel és alá mozgatja. Más bogaraknak hasonló 

 tulajdonságuk van ; karczoló hangot adnak, ha szükségben vannak ; 

 ha a nyakpajzs éle ezzel érintkezik, karczolja a durva helyeket és 

 imien származik a hang. Arra szolgálhat, hogy társait az ellenségre 

 figyelmessé tegye. 



A hangképzésnek ugyanaz az alapja, egy durva felületen levő 

 karczolás, a rovaroknál sokféle alkalmazásban van, különösen a 

 szöcskéknél, hol az csalogató eszközül szolgál. A lábakon, csípőkön 

 vagy szárnyakon kis dörzsölődeszkájuk van, apró felületek ezek, 

 melyek rendesen szabályos léczecskékkel vannak ellátva. Ha egy 

 mm2-en 60 ily léczecske van s ha valamely tárgy gyal oly sebesen 

 végighúzunk rajta, hogy az másodperczenkint 100 mm.-t érint, úgy 

 nyilvánvalóan 6000 ily léczecskét érint másodperczenkint, így tehát 



