113 



tanak ki, mely egy szarulemezt hoz mozgásba. De valószínűbb, hogy, 

 mint fent láttulr, a szárnymozgások ennek előidézői. 



5. Kopogás. Némely bogár összekoi^og. Legismeretesebb példa 

 rá az ú. n. íjattogóhogár. Fekete, magaslábú bogár, mintegy 6 mm. 

 hosszú. Ha fogságban tartva a skatyulyában, a skatutyán szőrrel 

 végighúzunk, úgy a hangot valószínűleg oly jehiek tartja, hogy faj- 

 rokona van közelében s ilyenkor 6 — 8-szor kopog egymásután, a 

 mennyiben röviden szólva, az álkapcsával a skatulya fenekét ütögeti. 

 A termiták kopogás által adnak egymásnak jelt. A dolgozó csapat 

 vezére időről-időre fejével kopogtatja a földet, hozzátartozói erre 

 zizegéssel felelnek és kettőzött buzgalommal fognak hozzá a munká- 

 hoz. Yalószinű, hogy azon állatok közt, melyek társas életet éhiek, 

 ily jeladások jobban vannak elterjedve, mintsem azt jelenleg még 

 tudjuk. 



A Melanargia Galatea L. egy érdekes 

 eltéréséről. 



Irta : Mondok József. 



Alult é^d július l4-én gyönyörű időben, íiam kíséretében ki- 

 rándulást tettem a „Nagy-Kevély" észak-keleti lejtőjén elterülő ka- 

 lázi erdőben, a hol közel a hegy aljához, már a reggeli órákban 

 szorgalmasan gyűjtöttük az itt nagy számban repkedő Zygaenákat 

 és Melitaeákat. E közben a M. Galatea L. lejDkefajnak egy rendkívül 

 sötét és a rendesnél jóval nagyobb $ példányát sikerült hálómba 

 keríteni. ^Slinden igyekezetünk ellenére, azonban sajnálatunla-a nem 

 sikerült ennél többet a szép fajeltérésből zsákmányul ejtem. 



Ezért az alábbiakban ismertetett állatot nem is látom el külön 

 né^^^el, de fenntartom ezt magamnak azon idői^ontig, a míg nekem 

 vagy másoknak esetleg sikerülne ezen érdekes aberatióval megegyező 

 példányokat oly számban fogin, hog}'' ezáltal egj külön név feláUí- 

 tása indokolliató legyen. 



Közelebbi szemlélés és az idevágó leírások révén megállapít- 

 hattam, hogy a birtokomba jutott teljesen ép és kifogástalan álla- 

 potban levő minden eddig leírt sötét (zaZaíea-aberatiotól és varietás- 

 tól eltér, mely körülmény zsákmányomat annál becsesebbé teszi. 



A mondottak után felteszem, hogy az állatnak tüzetes leírása 

 •egyébiránt is érdeklődést fog kelteni. 



A képekből, melyek egyike egy normáhsnak mondható lepkét, 

 a másik pedig a sötét példányomat az eredetiekhez 4 : 5 arányban 

 mutatja, nehézség nélkül kideríthető, hogy a szóban forgó jDéldányom 

 sem a Spuler által (Die Schmetterhnge Europas. I, p. 32) Daub 

 gjáij te menyé bői leh^t sötét példánj^nyal, sem pedig a Seitz : (Die 



