163- 



Különfélék. 



Melanotikus Argynnis Lathonia L. — 1912. évi augusztus hó 

 28-án Isaszegen, az új fenyves előtti mezőségen, az Argynnis Laihonia 

 L. hímjének egy érdekes változatát fogtam egy fehénárágií Scabio- 

 sán, metyet alábbiakban ismertetek meg az érdeklődőkkel. Az illető 

 példány elülső szárnya bársonyszerű feketés-barna, csak a szárny- 

 csúcs szegély előtti fekete foltjait veszi körül sárga gyűrű és a szárnytő 

 felé a sejtben levő első és második fekete folt közötti tér tartotta 

 meg világos alapszínét. A hátsó szárny rendes kinézésű, semmi el- 

 térést nem mutat, úgy mint a szárnyak alsó oldala sem. A lej^ke azt 

 a benj'omást teszi mintha testének elülső része egy A. Laihonia ab. 

 valdensis Esp.-é, hátsó része pedig egy rendes A. LaÜionia-é lemie. 

 Spüler (Die Schmetterhnge Europas. I, p. 39, 1901) az A. LaiJionia 

 ab. valdensis azon változatát, melynél a szárnyak felül elsötétedést 

 mutatnak, alul pedig rendesek ab. melaena névvel jelölte ; ugyanezt 

 az eltérést később Aigner (Ami. Mus. Nat. Hung. IV, 1906, p. 504, 

 fig. 17 és Rov. Lap. XR", 1907, p. 125, fig. 17) ab. hungarica néven 

 ismertette. Példányom nyilván ug^^anezen csoporthoz tartozik. 



Ulbrich Ede. 



Almamoly és varjuköröm. — A tavasz folyamán behoztam 

 egy kitelelt alma-múmiát és üvegharanggal letakarva, félretettem, 

 hogy a Scleroiinia termés-serlegeinek a megjelenését megfigyelhes- 

 sem. Az alma-múmia kemény volt és száraz és fáról szakítottam. 

 Később a határban járván, néhány rozskalászt gyűjtöttem, amelyeken 

 varjukörmök (Claviceps) voltak s minthogy emiek a kihajlását is meg 

 akartam íigyelni, hazavittem őket ; hirtelenében nem lévén más al- 

 kalmas hely, az alma-múmia mellé raktam őket az üvegharang alá. 

 Néhány nap múlva a varjukörmöket földbe akartam temii, azonban 

 nem tehettem, mert a sclerotiumokat valami összevissza rágta. Ugyan- 

 ekkor feltűnt, hogy az almán egy kis lyuk van, amelynek a szélén 

 az almamoljTa jellemző hulladék látható. Valóban, az alma-múmiá- 

 ban egy almamoly hernyója fészkelt, amely az egész múmiát tönkre 

 tette. Vájjon mi bánthatta azonban a varjukörmöt ? Legközelebb 

 néhányszor késő este mentem megnézni az ahnamolyt és tényleg 

 sikerűit is meglepném, amint a varjukörmöt lakmározta. 



Dr. Rapaics Raymund. 



A drezdai múzeum lepkegyüjteményének gyarapodása. — 

 Általánosan ismert ténj'-, hogy egyes múzeumoknak akadnak mecze- 

 násai, a kiknek azután a gyűjtemények rohamos növekedése köszön- 

 hető. Nem akarunk ez alkalommal az amerikai múzeumok vetélkedő 

 milhomosaira emlékeztetni, hanem csak az európai fehér holló tár- 

 saikra. A legtöbb múzeum anj^agi körülményei nem engedik meg a. 



