190 



hatalmasan kifejlődíitt nyáUvamirigyeikkel termelik a szükséges élel- 

 met, nincsen eldöntve. Akárhogy is van azonban a dolog, az az egy 

 bizonj'^os, hogy a családalapító királynők saját testük rovására neve- 

 lik fül első munkásaikat, raert bebizonyosodott ténj az, hogy sem 

 tartaléktáplálékot nem halmoznak föl első helyiségükben, sem pedig^ 

 el nem hagyják addig börtönüket, a mig 4 — 5 munkásukat f()l nem 

 nevelik. 



Adatok Magyarország lepkefaunájához. 



Irta : Díószeghy László. 

 1. Zethes musculus Méx. 



Első sorban is ezzel a hazánkra néz\'e új fajjal kell foglalkoz- 

 nom. Kényszerít erre az állat érdekes volta s az általam eddig ismert 

 termőhelyek (Amur, Ussuri, Korea, Japán) roj^pant távolsága. ^ 



Ezen lepkét Borosjenőn Báró Solymosy Lajos parkjában vi- 

 rágzó hársfa alatt 1913. évi július 3-ikán éjjel gyűjtöttem. 



Ismeretes, hogy a midőn a hársfák virágzásban vannak, azok 

 édes, intenzív illata messzi távolságról odacsalja a környék Xoctuáit. 

 Itt is, a százados hársfák dús virágai az alsó hatalmas ágakat majd- 

 nem a földre húzzák s így könnyen hozzáférhetővé teszik az acetylen- 

 reílektorral való gyűjtést. A lepkék jelenlétét azok fénylő szemei 

 elárulja és így válogathatjuk a szükséges állatokat. 



A nevezett éjjel is ilyenformán gyűjtvén, került hálómba a 

 fennti állat repülésközben. Könnj^ed lel^egő szállongása a Boarmiákéra 

 emlékeztetett s csak midőn rövid idő múlva Idkerült chloroformos 

 üvegemből, lepődtem meg az egészen friss, sértetlen állat különös 

 voltán. Óvatosan feltűztem azt és hazasiettem, hogy a rendeUcezé- 

 semre álló szerény müvekből amiak determinálásához hozzá fogjak. 



Természetes, hogy sehogy sem akadtam rá, de legalább rajz- 

 ban a hozzá leginkább hasonló Pseudojjhia-nemhez tartozónak gon- 

 dolván, az újból feléledt állatot nedves homokra tűztem, hogy más- 

 nap reggel kénj-elmesen feszíthessem. 



Az izgalom jóformán alig hagyott aludni s reggel mielőtt hozzá- 

 fogtam volna a praeparáláshoz, a még mindig élő állattal eldicseked- 

 tem Gábor Péter csendőrhadnagy barátomnak, a ki velem reggeli- 

 zett s az ő biztatására újból hozzáfogtam a kutatáshoz műveimben^ 

 persze hasztalan s így került aztán hamarosan a deszkára. 



A napokban Budapesten lévén, a magammal hozott állatot fel- 



1 Újabban előkerült a Kaukázusból is (Maikop, Sotsclii), a honnan 

 Herz említi (Annuaire Mus. Zool. St.-Pétersb. IX, 1904, p. 304). 



