20< 



veti a szerzfj, liogy iiagyon kü- 

 líhiös, hogy mikor a var. Bart- 

 kói-i és \[\i\ Szíhhjyn-i leírtam, 

 a \'\M\ Párelt-ról egyáltaláljan 

 nem teszeli: említést, mely pedig' 

 ememiek Ivíizeli rokonai. .Majd 

 szcmenn'-e veti, h<:)gy k^giitolsú 

 leírásaim nagyon iiézagosak és 

 csak arra valók, hogy a rosszul 

 jellemzett alakok szerzőségét 

 biztosítsam magamnak; a priori- 

 tás megóvását pedig szegényes, 

 gyorsan összetákolt diagnozisolv 

 k(")zlésével sietek elérni. Erre a 

 methodiisonn'a jellejuző esetként 

 említi az Apholenonus Bokoi-'t-vól 

 kíizölt leírásomat, melyről alál)li 

 még lesz szó, de végezzünk 

 előbb a ScoiioUiAú^eA. V.)Y1 ta- 

 vaszán Horvátországiján jártak 

 és gyűjtöttek Dr. Jvertész IvÁr- 

 mán és I)i;. Soós Lajos kolle- 

 gáim, nemlvülönlíen ^ilniój': Ottó, 

 Bautkü József múzeumi prepa- 

 rátm- kiséretélien. Gyűjtésük 

 eredménye egyeljek mellett négy 

 Anojjlithalnuis-íaiia felfedezése 

 volt, melyelv leírására azután 

 Mihók engem leért fel. Ennelc 

 liamarosan eleget tettem, annyi- 

 val inkábl3, mert itt tíirtént meg 

 MiHóK-kal első ízben az az eset, 

 amely azután a bihari liarlan- 

 gokljan Mn-íóK és Bokor kitett 

 csalétkes poharaival folytatódott, 

 hogy azokat nemcsak megxlézs- 

 málták, hanem el is lo})ták vagy 

 összetörték. Tudtuk tehát, hogy 

 itt valaki illetlen módon sáfár- 

 kodik, azért siettünk a leírással. 

 Arról azonban nyugodt lehet 

 MüLLER Úr, hogy a leírás nem 

 történt hevenyészve, mert a mit 



AA'irft mir vor, dass es sehr sonder- 

 liar ist, wenn ieh gelegentlich der 

 Beschreif)nng der Yarietáten Bart- 

 kói \md Szilágy ii die var. Páveli 

 gar nicht erwiihne, obwohl diese 

 derén náehste '\'"er\\'andte ist. Bald 

 wird mir \'orgc\vorfen, dass meine 

 letztenBeschreifnnigen sohrlüeken- 

 liaft und ]nn^ dazu liestimmt sind, 

 imr die Prioritá't sehleeht deíhner- 

 barer Formen zu siehern ; die Pri- 

 oritiit dureh hastige Veröfí'ent- 

 lichnng sehnell znsammengeworfe- 

 ner notdürftiger iJiaguosen bewah- 

 ren avíU. Als eharakteristisches 

 l^eispiel dieser Methodc A\ird meine 

 Besehreiliung des Apliohmonas Bo- 

 kori angeführt, anf vvelehe ieh wei- 

 ter untén noeh zurüekkummen 

 verde, zuerst aber erledigen wir 

 die 5'cojJo//<- Yarietáten. lm Früh- 

 jahr 1912 sannnelten meine KoUe- 

 gen. ]JR. K. KepvTész und Dr. L. 

 Soós, ausserdem ( ). Muíók und der 

 Práparat(_)r unseres Aíiiseuras J. 

 Bartkó in Jvroatien. Uas Ergebniss 

 ihrer Sanuneltátigkeit wat neben 

 auderem, atieh die Entdeckung von 

 vier AnojjitthalDius-llasson^ um de- 

 rén Beschreibung nncli naHdier 

 Herr AIrtíjk orsuehte. Ieh l)in die- 

 sem Ersuéhen aiich sehleunigst 

 naehgekommen, unisomehr als es 

 liier líerrn MmóK zum erstenmal 

 passierte, und sieh spiiter in den 

 biharer Híihlen unt den ausgeleg- 

 ten KíJderbechern der Herrn AlmóK 

 und Bokor wiederholte, dass 

 diese nicht nur cjitleert, son- 

 dern auch gestohlen oder zerbro- 

 chen wnrden. Wir wussten alsó, 

 dass hier Jemand auf inianstándige 

 AYeise waltet, darum eilten wir mit 



