haladva, tovább rágott. Befurakodási nyílásokat tehát itt sem észlel- 

 hettünk. A május közepén beküldött növényeken a rágás a hajtás- 

 nak mintegy közepén volt található. A lerágott rész hervadt, száraz, 

 míg az alsó rész még egyelőre zöld. A hernyók gj^orsan végeznek 

 egy hajtással s bár csak kis részt rágnak ki egy hajtásból, e mun- 

 kájuk mégis elegendő arra, hogy az elhaljon. A gazdának a hernyó 

 ezen rejtett kártétele eleinte fel sem tűnik s csak későbben, június- 

 ban, veszi észre, hogy a vetése nagyon is hiányos, holott tavasszal 

 szépen bokros volt, hogy kisebb-nagyobb foltokon egészen elhalt. . 

 Ezeket a foltokat csakhamar felveri a gaz. Egy hajtásban csak egy 

 hernyó él, azonban egy növényen minden hajtás fertőzött lehet. 

 A hernyók éjjel vándorolnak egyik hajtásból a másikba. Nem tesz- 

 nek nagy utat, a legközelebbi ép hajtásokat keresik fel, — innen a 

 kártételnek foltszerű jelentkezése. 



Május 25-én a hernyók színváltozását figyeltük meg: eddig 

 fehéresek voltak, mostantól fogva zöldesek. Hosszúságuk 10 — 17 mm. 

 között váltakozik, tehát különböző fejlődésűek. Később,^ amikor a 

 gyenge sarjak már alacsonyabb, magasabb szart növesztettek, de a 

 kalászok még „hasban vannak", júniusban, a hernyók már a szárban 

 találhatók. Most már szembetűnnek az említett kerek nyílások. A meg- 

 támadott szár alacsonyabb marad, a felsőbb része vastagabb, akár- 

 csak a csíkoshátú búzalégy nyári kártétele esetén. Elő is fordulhat, 

 hogy egy száron mindkét kártevő pusztít. 



A hernyó növekedése szerint tehát a kártétel képe is változik. 

 Amíg a hernyó fiatal, lent él a hajtásban, amikor nagj^obb, vastagabb 

 lesz, feljeblD vándorol. Ilyenkor már kevesebb gabonaszálat jDUSztít 

 el, mert egyben több táplálék áll rendelkezésére. Mikor később a 

 kalászt ölelő levélhüvelylDc furakodik, az éretlen, zöld kalászból tájD- 

 lálkozik. Ha ilyenkor vizsgáljuk a növénj'^eket, a levélhüvelyen kívül- 

 ről egy-két (néha három) kerek nyílást találunk, amelyen át a hernyó 

 be-, illetőleg kifurakodott. Ezek a kerek nyálasok mindig jellemzők 

 a kártevőre, akár még bent van a hernj^ó a kalász mellett, akár pedig" 

 már eltávozott onnan. A kalásznak legalább is a felét, de legtöbbször 

 a ^,'s részét rágja le s csak ritkán van a kalász csak az egyik olda- 

 lán lerágva. Kibontva a kalászt a levélhüvelyből, ennek belsejében 

 megtaláljuk a jellemző zöldes hernj^ó ürüléket. A kalásznak épen 

 maradt része később esetleg kitolakodik a levélliüvelyből, de termése 

 mezőgazdaságilag teljesen értéktelen. Tömegesebb fertőzés esetén a 

 kalászoknak gyakran 50 és több százaléka ilyen sérült. Ehhez a kár- 

 tételhez még hozzászámítandó a tavaszi kártétel is s így érthetővé 

 válik, hogy alkalomadtán, mint ainiak idején Dél-Oroszországban, a 

 Tapinostola musculosa valóságos csapásnak minősítendő. 



Június 19-én a fogságban két hernyónk bebábozódott. Midőn 



