10 



közelebb álló füreket keresik fel. azután átmennek a gabonanövé- 

 nyekre. Rendkívül érdekes és gyakorlati értéklíel birok AIokrzecki 

 következő adatai : lS95-ben eg\^ orosz gazda márczius 20-án vetette 

 el a zabját, ápriUs 2-án kikelt és április 8-án. vagyis 6 nappal ké- 

 sőbben, már fertőzött volt a kis bernyókkal. Előzőleg márczius 

 közepén a Bromus-on találta őket Mokrzecki. lS97-ben egy táblán 

 az árpa április 22-én kelt ki és április 24 — 27-én, tehát 2—5 nappal 

 későbben, a kis hernyók már benne voltak. Xémelyik hajtás még- 

 ahg volt néhány cm.-nyi magas s belsejökben a 3 — 4 mm. hosszú 

 hemyócskák már megtalálhatók voltak. A hernyók újra jelentkezése 

 tehát egy hónap leforgása alatt törtémk : márczius második felétől 

 április második feléig. 



Ilymódon elérkeztünk a Tapinostola wiisculosa életkörfolyásának 

 ama pontjához, a honnan kiindultunk, a mikor ugyanis tavasszal a 

 hern3"ócskák már benn találhatók a gabonában, mint a pusztapói 

 május o-iki küldeményben. 



Ezek után a hernyó leírását adom, úgy amint azt Jablo- 

 NowsKi már idézett német értekezésében leírta. Mint már tudjuk, az 

 orsóalakú Tcqjiiiostola-heniyó fiatalkorában, tehát nálunk majdnem 

 május végéig csontfehérszmű és négy hosszsáva sötétebb, szürkés 

 színű. Júniusban, mikor már a kalászt rágja, zöldes lesz. A fej majd- 

 nem áUandóan barnássárga marad, fiatalabb korban világosabb, később 

 valamivel sötétebb. A szemek és száj részek, vagy legalább is ezek 

 szélei, feketések. Jellegzetes a három mellgjnirű és utolsó előtti test- 

 gjnirű rajza. Hátán a hernyónak két hosszsáva van. ezek szélessége 

 valamivel nagA'obb, mint a közöttük fek^'ő, eleinte fehéres, későblj 

 zöldes sáv. A két oldali hosszsá^• majdnem ugyanolyan széles, mint 

 a háti sávok és a fekete stigmák mentén haladnak, de úgy, hogy 

 utóbbiak még magában a sávban, emiek alsó szélén találhatók. A háti 

 és oldah sávok közötti, eleinte fehéres, később zöldes sáv valamivel 

 szélesebb, mmt a két háti sáv közötti. A Jiégy hosszsáv a fiatal 

 hernyókon (15 — 20 cm.) jól szembetűnik, később az oldahak eltűn- 

 nek, avagy csak nyomokban maradnak meg. Öregebb hernyóknál a 

 háti hosszsávok is elmosódnak. E sávok színe állandóan némileg 

 szürkés, de idősebbeknél némileg vöröses is. 



Az első mellg'3'űrűn egy félköralakú nyakpaizst találunk, 

 meljaiek elülső széle majdnem egyenesen lemetszett, az oldalsó és 

 hátsó szélei együtt egy félkört alkotnak. Az oldalsó és hátsó szálak 

 mindig feketések (vagy sötétbarna színűek), fiatal hernyóknál e sö- 

 tétebb szegély ig-en keskeny, idősebbeknél valamivel széleseVjb. Az 

 elülső szegéh' gyakran fehéres, világos mint a fej. néha azonban 

 két sötétebb, de azért még mindig világos, baniássárga folttal bír a 

 háti sávokkal egy irányban. E két foltocska idősebb hernyólaiál 



