ROVARTANI LAPOK 



HAVI FOLYÓIRAT 

 KÜLÖNÖS TEKINTETTEL A HASZNOS ÉS KÁRTÉKONY ROVAROKRA 



XXr. KÖTET. 1914 ÁPRILIS-AUGUSZTUS 4-8. FÜZET. 



Odontosia Sieversi Mén. Magyarországon. 



Irta: De. Pazsiczky Jenő. 



Folyó évi április hó 1-én este a trencséni ívláinj)ák egy új 

 fajjal gazdagították Magyarország nagylepkéinek faunáját, az eddig 

 csak Ausztriából és Oroszországból ismert Odontosia Sieversi Mén. 

 nevű Notodontidával. 



Este 8 óra felé járt az idő, a midőn az egják ívlámpa oszlopá- 

 nak árnyékában egy a porban vergődő, első tekintetre kopott 

 Biston sírataria-nak látszó lejíkét figyeltem meg, s csekély híjjá, hogy 

 épen ezért ott is nem hagytam az állatot. Győzött persze a kíváncsi- 

 ság és hazajövet, már örömmel láttam tévedésemet az egyelőre 

 ismeretlen Xotodontidában. Egy-kettőre előkerültek könyveim: először 

 Abafi — AiGXER, majd pedig, miután a hasonló Odontosia carmelita ICsp. 

 leírása meg nem felelt, Rebel lepkekönyve, a mely aztán nagy 

 örömömre és csodálkozásomra rávezetett a helyes nyomra és névre I 

 Valósággal élveztem a lepkém elterjedéséről írottakat: „Egy évtized 

 előtt még igen kevéssé ismerték . . . Előfordul Sziléziában, Morva- 

 országban, Gahcziában és Nyugat-Oroszországban ..." Abafi — Aigmer 

 csak röviden mint külföldit emhti, Spuler pedig mint ausztriai és 

 oroszországi állatot tárgj^alja legújabb könyvében, s így fel kell 

 tételeznem, hogy hazánkból az általam folyó évi április hó 1-én 

 fogott egy, s a következő napon elejtett két $ példány az első, 

 következéské|) úgy vélem, hogy nem végzek hiábavaló munkát, ha 

 a mellékelt képre való hivatkozás mellett röviden ismertetem észak- 

 nyugati felföldünk nyíreseinek új lakóját, mely kétségkívül a közel 

 szomszédos Morvaország felől juthatott el hozzánk. 



A nőstén}'-, habitusát és rajzát tekintve, erősen emlékeztet a 

 rokon Odontosia carmelita-ra., azonban soldial halaványabb, mint az, 

 különösen az elülső szárny mellső felében, melynek színe az erősen 

 uralkodó ibolyás- szürke alapszíntől eltérőleg, halvány vörhenyes- 

 barna, megvannak a harántsávok felső részét jelző világos, a 

 carmelita-énál nagyobb foltok, a tisztán kivehető és a sötét fogban 



Rovartani Lapok. XXI. 4—8. (1914. VIII. 25). 



