76 



szürkék, az elülső szárnyak 

 sötétebbek. 



Elülső szárny 7 — 9 mm., ki- 

 feszítve 15 — 18 mm. 



Ennek az új fajnak egy egé- 

 szen friss 9 példányát báró N. 

 Ch. RoTHScmLD fogta 1913. évi 

 augusztus 13-án Cséhteleken 

 (Bihar-megye) ; az új lepkét 

 kivánság*ára Wertheimsteix Sa- 

 rolta úrhölgy nevéről nevez- 

 tem el. 



Egy nagyobb és Átlagosabb 

 példányt (ugyancsak $j „Tult- 

 scha (Dobrudscha) Maxn 1865" 

 jelzéssel találtam az udvari mú- 

 zeum gyűjteményében Euz. hi- 

 gella alatt. Egy példány a budai 

 Svábhegyről, metyet Uhryk 

 gyűjtött 1898. augusztus 12-én, 

 a Magj^ar Nemzeti Múzeumban 

 van. 



Euz. bigella-iól az új faj az 

 elülső szárnyak vöröses alap- 

 színe és a szélső harántvonal 

 solíkal élesebb Idszögelése által 

 kömiyen megkülönböztethető. 



Euz. CJiarlottae-hez minden- 

 esetre legközelebb áll az Euz. 

 cuproiaeniella Chr. Utóbbinak 

 úgy a leírások mint Raooxot 

 képe (Mon. II., t. 32, f. 10) sze- 

 rint azonban sötétel3b, rézbarna 

 az alapszíne, melytől a sötét 

 közéj^mező nem annyira elütő 

 mint E. Charlotiae-ná\, azonkívül 

 az elülső szárnj'akon éles vilá- 

 gos llaránt^"onalak vannak, a fej 

 pedig rézvörös (Ragoxot sze- 

 rint okersárga), mely utóbbi E. 

 Charlottae-nél felül szürke. Az 



einfar])ig grau, jené der A'order- 

 ílügel dunlder. 



Vorderflügel 7 — 9 mai., Expan- 

 sión 15—18 mm. 



Ein ganz frisches Q dieser neuen 

 Art wurde m Cséhtelek (Bihar- 

 Komitat) von Báron X. Ch. Roth- 

 schild am 13. August 1913 erbeu- 

 tet und auf dessen AVunsch nach 

 Fráulein Charlotte vox AVertheim- 

 STEiN benamit. 



Ein grösseres, lichteres Stüek 

 (ebenfalls ein Q) mit der Bezeich- 

 nung „Tultscha (Dobrudscha ) Maxx 

 1865" fand sich unter Euz. higella 

 im Hofmuseum. Ein Stück A'oni 

 Schwabenberg in Budapest (Uhryk, 

 12. August 1898) beíindet sich im 

 Uno^arischen National-^íusemn. 



Von Euz. higella unterscheidet 

 sich die vorliegende neue Art so- 

 főrt durch die ausgesi^rochene 

 rötliche Grundfarbe der Vorder- 

 flügel und durch den viel deut- 

 licheren Yorsprung der aüsseren 

 Querlinie. 



Am nachsten kommt der Euz. 

 Charloiiae jedeirfalls die Eaz. cu- 

 proiaeniella Chr. Letztere hat nach 

 den Besehreibungen und der Ab- 

 bildung l)ei Ragonot (Mon. II, t, 

 32, f. 10) aber eine dunklere, dur- 

 chaus kupferbraune Grundfarbe, 

 gegen welche das dunkle Alittel- 

 feld nicht so stark kontrastiert wie 

 bei Charloiiae, ferner sehr deutliche 

 lichte Querstreifen der A'orderflügel 

 und einen kupferroten (nach Ra- 

 goxot ockergelben) Kopf, welcher 

 bei Charloiiae oben grau gefárbt 



