99 



tának lenni, liogy ezt megjövendöljem, mert természetszerűleg' meg- 

 hozza azt Társaságunknak ifjú kora, y-dgy előbb, vagy utóbb. 



Én csak azt kívánom, hogy a mikor eljő majd a természetes 

 fejlődésnek ez a mozzanata, társaságunk akkori vezetői ne ragasz- 

 kodjanak túlságosan ahhoz az elvhez, hogy .,minden jól van, a hogy 

 van-, mert sokan lesznek abban a hitben, mint magam is, hogy soha 

 sincs jól úgy, a hogy van, mindig jobban kellene lenni I A súrlódó 

 véleménj^ekben legyen meg mindig az ügynek szeretete, egymásnak 

 megbecsülése és — a mi a fő — soha se tévesszék szem elől vitat- 

 kozásuk tárgyát. 



Tisztelt Társaság ! Ha a jövő felé nézek, látok abban ennél 

 szebbet és vigasztalóbbat is, melyre most csak mint kegyes óhajtásra 

 gondolhatunk, de később valóságra kell válnia, hogy módja legyen 

 Társulatunlniak legközelebb megerősített alapszabályaiban kifejezett 

 czélját megfelelően megvalósítani. E czél első pontját, a „rovartant 

 általában mívelni' szerény eszközeinkkel megvalósítani semmi sem 

 akadályoz. De tovább egy lépéssel, hogy „Magyarország faunáját 

 rovartani szempontból vizsgáljuk'', nehezen mehetünk, mert szerény 

 eszközeink csak azt engedik meg, hogy lakóhelyünk környékét vizs- 

 gálhatjuk akadálytalanul, hazánk legjellemzőbb vidékei csak alkalmi- 

 lag nyílhatnak meg előttünk. }*Ii a vasutak kifejlett hálózata mellett 

 is nehezen juthatunk el azokra a vidékekre, metyeket kikutatni fel- 

 adatunk volna. Hiszem és remélem, hogy Társulatunk hasznos mun- 

 kássága megértésre talál majd illetékes helyeken s megtalálják a 

 módját annak, hogy hazánk faunájának kutatásában mozgékonyabbak 

 lehessünk és czélunkat azzal a buzgalommal szolgálhassuk, mely a 

 természettudományoknak e szép és hasznos ága mindnyájunk lelkét 

 foglalkoztatja. 



Tisztelt Közgyűlés ! Midőn hálás köszönetemet fejezem ki azért 

 a megtiszteltetésért, hogy e helx^et betölteni alkalmam volt. Társula- 

 tunknak a legszebb jövőt kívánva, mai közgyűlésünket ezennel meg- 

 i]yitottnak nyilvánítom. 



A tetszéssel fogadott elnöki megnyitó után Csíki Erxö titkár a 

 következő jelentést olvasta fel : 



Titkári Jelentés. — Tisztelt Közgyűlés ! Ismét elmúlt egy esztendő 

 és pedig Társaságunk életében a 3. esztendő, melyről ezúttal számot 

 kell vessünk. Az 1913. évről nem emlékezhetünk meg, mint valami 

 nagyon jó évről, hiszen csak gondoljunk vissza azokra az elemi csa- 

 pásokra, a melyek hazánk egyes vidékeit úgyszólván teljesen el- 

 pusztították, — mégis Társaságunk életében elég kedvezően folyt le. 

 A rendkívül rossz időjárás ugyan kedvezőtlen befolyással volt a 

 rovartani kutatásokra, annál több időt szentelhettek azonban róva- 



