18 



Az elág-azástól jobbra, lefelé vezetrj. kanyargós folyosó már 

 jóval szárazabb, sokkal komorabb. Sötét színű, rég kialakult, bodros 

 cseppkövek díszítik, melyek közül néhány karcsú, zsurlóra emlékez- 

 tető cseppkőoszlop kivált felkelti figyelmünket. Az alvilági tó, a 

 hófehér cseppkövek, a hatalmas, rozsdavörös, megkövült \izesés, a 

 karcsú, zsúrlószerü oszlopok ily csoportosításban Biharnak más 

 barlangjában sehol sem találhatók. 



Két vakbogár él a barlangban: a PJwleuon Bírói Csíki, mel}" a 

 leptoderum Fmv.-val a legközelebbi rokonságban áll, tán vele azonos 

 és a Drimeotus MilióM Csíki. ]SIig az előbbi faj nem éppen ritka, az 

 utóbbiból csak igen kevés példáiwt lehet fogni ^'agy csalétekkel 

 g3'üjteni.' Midőn a Drimeoius-i e barlangból először gyűjtöttem, ahg 

 akartam hinni szemeimnek. Mikor a mindeddig átkutatott számos bar- 

 langban mindaini}"iszor külön állott egeikben egy Pholeuon, másikban 

 egy Drimeotus faj. Hogj" megelőzőleg már a Pholeuon Gyleki Mocz. 

 között is akadtam egy Dí-imeotus-ra. mely később a Csikii AIihók ne- 

 vet kapta, arra persze csak a gyűjtött anyag feldolgozásánál, hóna- 

 pokkal későblD jöttem rá. ^lás vidéki barlangok mutatnak ugyan ha- 

 sonló analógiát a vakdögbogárfajok együttes előfordulásában, de a 

 Drímeoius-'n.éii ezt észlelni itt nyílott első alkalmam. Ezután jDcrsze 

 több barlangban találkoztam hasonló jelenséggel. A mennyiben a 

 barlangot eg}''edül lakó Driineotus-olz sehol sem lépnek fel éppen 

 gyér számban, kell, hogy a Pholeuon-nal társultak és a társaik között 

 valami kölcsönös viszony legyen. Új hazát talált, tehát még csak 

 gyéren elterjedt, új fajjá fejlődni kezdő állatokkal van itt dolgunk, 

 avagy rehktumokkal csupán, a PJwleuon-nsLl létért küzdő fajok utolsó 

 epigónjaival ? ^Mindenesetre a D;-2meo/2<s-,,fajok" meg'állajDÍtása a szá- 

 mos átmenet, sok, csak egyedben gyűjtött ..faj'- miatt még nagyobb 

 nehézségekbe fog ütközni, mint a Pkokuon-nenié. — E barlangiban 

 sikerült még egy vak álskorpió, a BloÜirus hrevipes Yrjx. egy példá- 

 nyát fognom. 



A nem óhajtott fürdő után János egyedül gyűjtött tovább. ^la- 

 gam pedig egy átn^nijtott két méteres bot segítségével visszatértem 

 a barlang bejáratához. Kint csendesen zuhogott az eső ; lassan, de 

 következetesen János egy sziklaoduban száraz hasábfát talált, abból 

 tüzet rakva, ruháim szárítani kezdtem. Most, midőn megválva facsar- 

 ható ruháimtól, egyedül vadonatúj oláh bocskoraimmal ruházva, 

 egyenkint a kékes, maró füst felé tartottam ruhadarabjaim, előttem 

 perzselő lánggal, mög'öttem dermesztő sötétséggel,>gondolataini elkó- 

 válvoertak harmadkori társaimhoz, kik hasonló viszontagságok mellett, 

 velem egvforma öltözetben, tán még éhségtől gvötört gvomorral is. 

 komoran bámultak bozontos szemöldökük alól a sistergő üszőkbe. 

 A kűlönbséa" köztünk csak az volt, hosn' ők méff nem tehették más- 



