(Craiaegus oxijacaniha) és a körte, utcjbbiban némeh'kor kár- 

 íékonyaii is fellép. (Cliryseis Curt.) T. simtatus Oliv. 



12. Az előtör hátának tövén a hátsó szögietek mellett lévő re- 

 dőcskén belül mély kerek gödröcskével. Sötét érczíeuyű 

 rézbarna vagy rezes-zöld, alul fémfényű fekete. A fej rán- 

 czolva-pontozott. a homlok lapos. Az előtör háta szélesebb 

 mhit hosszú, oldalai a közepe mögött tompaszögűén kiszé- 

 lesedettek, innen előre és hátrafelé egyenes vagy ki~~*'' ^b- 

 lös vonalban keskenyedők, felülete harántirányban linnman 

 ránczolt. oldalt a krizépen mély bemélyedéssel. A szárny- 

 fedők a l)ütykösen kiálló váll mögött nagj'on gyengén l)e- 

 nyomottak, a közeijülc mögött a legszélesebbek, a csúcson 

 kerekítettek, nem fogaeskázottak. a csúcs előtt oldalaik gyen- 

 gén öblösek. Hossza 5—6 mm- — Előfordul Németország- 

 ban és Dél-Fiancziaországban. nálunk nagyon ritka (Pozsony. 

 Nagyszebeni. Fiatal nyírfákban található. 9. hetuleti Ratzb. 



— Az előtör hátának tövén a hátsó szögietek mellett lévő i— 

 dőcskén belül mély gödröcske nélldil .- . . 1-i 



\'ó. A szárnyfedők oldalai a csúcs előtt öblöseü keskenyednek. 



Az áll kimetszése mély 14 



— A szárnyfedők oldalai a csúcs felé egyenes vonalban vagy 

 ívelten keskenyedők. Az áll kerekített vagy csak gyengén 

 Idmetszett. Sötét rézszíuü. A homlok kissé benyomott, a fej- 

 tető domború és l^arázdás. Az előtör háta harántirányban 

 ránczolva-pontoziitt. szélesebb mint hosszú, oldalai egyene- 

 sek vagy gyengén íveltek és háti\afelé keskeiiyedők, a hátsó 

 szögietek tompaszögűek. felületén a hosszanti kíizépbarázda 

 mély, elül harántbemélyedés és oldalt egy rézsútos, az elülső 

 szögietektől befelé haladó bemélyedés van. Hosszai— mm. 

 — Előfordul Németországban és Francziaországban ; ^lagyar- 

 országon a ritkábli fajok közé tartozik (Budapest. Péczel, 

 Hajós. KeczeL Nagyvárad, Szeged. Pilis, Nagy-Yázsony. 

 Pécs, .S.-A.-Újhely, Tokaj, Jeszenő, Brassó, Hátszeg, Báziás, 

 Gerebenez, Resiczabánya, Vrdnik). 13. auricJialceus Redt. 



14. X fejtető kevéssé domború, rajta nincs hosszanti közép- 

 barázda, ezt legfeljebb sekély vonal jelzi. Az áR kmietszése 

 többé-kevésbé mély. Az előtör háta rövid, a szárm-fedők 

 hosszúak, előbbi erőteljesen és szabálytalanul ránczoh, hosz- 

 szanti barázdája elenyésző, kétoldah rézsútos bemélyedése 

 némelykor gyengébb, a hátsó szögletelc derékszögűek. a 

 mellettül^ lévő bordácska kissé hajlott. A szárm-fedők töve 

 lapított, a váll liütykösen előreáUó, ezek mögött oldalt- kissé 

 összenvomottak. felületük pikkelyszerűen ránczolt. Előfordul 



