131 



l)ésiiyiro az ablaktól s a legforgalmasabb kerti út mellett, nyak- 

 tekercs {Tynx iorquilla Lixx.) foglalta el s zavartalanul hozzáfogott 

 a költéshez. Feltűnt, hogy pünkösd óta a háziak közül senki sem 

 látta a már egészen szelid in^aktekercset fészke körül, míg folyó 

 junius hó 18-án felnyitottam az odu fedelét s nagy sajnálkozásomra 

 azt láttam, hogy az oda köröskörül zsúfolva ki van bélelve a gyaj)- 

 jas pille (Lyjiiantrki dispar Lixx.) különböző nj^agyságú hernyóival, 

 juelyekot Dií. Schmidt Antal múzeumi őr volt szíves meghatározni. 

 A mint az odút levettem, még nagyobb volt meglepetésem, mert azt 

 láttam, hogy a hernj'ótíimeg alatt a nyaktekercsnek tíz kezdetle- 

 gesen költött tojása volt megromolva. 



Nevezetes, hogy a harkály- félékhez tartozó nyaktekercset, mely 

 köztudomás szerint Idzárólag rovarokkal táplálkozik, ezen ádáz sző- 

 rös hernj'-ók arra kényszerítették, hogy fészkét és teljes fészekalj 

 tojásait (e faj tojásainak száma 7 — 12 között váltakozik) elhagyja. 

 Ismert tény viszont az is. hog}^ a különösen rovarokkal táplálkozó 

 madarak között a legtöbb irtózik a szőrös hernyóktól s csak kevés 

 (pl. a kakuk, sárga rigó) nem veti meg. 



Kísérletet tettem ugyanezen alkalommal fogságban tartott ro- 

 varex'ő madaraimmal (fekete rigó, vörös kövi rigó, barát poszáta, 

 íülouile, vörösbegy, kerti rozsdafark. mezei pacsirta, kerti sármány, 

 sárga sármán}', erdei pinty, zöldike, tengehcze, csíz, kenderike, esi- 

 csörke), melyek féhiapi koplalás daczára, a gyapjas pille semmilyen 

 nagyságú hern,yójálioz neui nyúltak. Dr. Fényes Dezső. 



A Dicranura vinula L. hernyójáról. — 1914. évi augusztus 

 hó 18-án a Dicranura vinula L. nevű Notodontida egy különleges színű 

 hernj'ójára akadtam a Vág trencséni füzeseiben. A hernyó zöld színe 

 jóval halaványabb volt a rendesnél és a rendes példányok hátán lévő 

 egyébként lilásbarna folt színe az én példányomon csak annyiban 

 ütött el a hern3'ó általános halvány zöld alapszínétől, hogy némi 

 fehéres kék árnyalat látszott rajta, egyébként pedig csak a határait 

 jelző fehér sávokról volt észrevehető. Megjegyzem, hogy a hernyó 

 feje és az első íz elején látható rózsaszín foltok is halvám-abbak 

 voltak a rendes példányokénál. Érdekes azonban, hogy mikor her- 

 nyóm bábozódni indult és a jellemző sötét „érett" színezést meg- 

 kapta, színének összbenyomása már egyenlő volt a rendes ])éldá- 

 nyokéval. Dr. Pazsiczky Jícx'j. 



Aknarágó oltott szúnyog (Tipulida). — A Proceediugs of the 

 Hawaiian Entomological Society 1915. évi III. kötetének 87. lapján 

 SwEZEY Dicranomyia foliociiniculaior néven rendkívül érdekes élet- 

 módú új Tipulidát ír le a Hawaii szigetekről. A Tipulidák lárvái ren- 

 desen földben, rothadó anyagokban, mohában, kivételesen leveleken 

 vagy vízi algacsomókban élnek. Azért biológiai szempontból rend- 



