14-2 



Szépligeti Győző emlékének. 



Iita : Csíki Ernh. 



A halál bőven arat mostanában, a míg nemzetünk ifjúsága 

 liazánkért vérzik el, üregeinket sem kíméli a sorsdöntő idő. Egymás- 

 után veszítjük el jeleseinket. A magyar rovarászoknak is kijut belőle 

 bőven. Alig borult az anyaföld egyik kiváló tudósunk földi marad- 

 vánj'-aira, újból megnyalt egy sír a budai heg^^ek aljában, liogy örök 

 pihenőt nyújtson a természettudomám^ok egyik rajongó mimkásának 

 SzÉPLiGETí GYüző-nek. Súlyos betegség, hosszas szenvedés után a 

 halál neki megváltás volt. a magyar tudományra nézve azonban idő- 

 előtti nagy veszteség. 



SzÉPLiGET' eleinte a ,,scientia amabilis" lelkes követője volt, a 

 ki nemcsak Budapest környékének szép flórájában tudott gyönyör- 

 ködni, haneDi egymásután kereste fel hazánk érdekesebb flóravidé- 

 keit, hogy azokat megismerhesse, saját és kortársai növénygyűjte- 

 ményét gazdag'íthassa, hogy ^Magyarország flóráját kutassa, annak 

 megismerését előmozdítsa. Gyűjteménye már óriásira növekedett, 

 mikor az -elmúlt évszáz nyolczvanas éveinek közepe táján hirtelen 

 kedvét veszítvén, lassanként inkább a rovartani kutatásokra tért át. 

 Az az áldatlan harcz, mely abban az időben botanikusainkat egy- 

 mástól elválasztotta, a szerény munkást elkedvetlenitejtte. Az a sze- 

 mélyeskedő harcz, melyet kiváló botanikusaink egymással vívtak, 

 neki sehog3"sem tetszett, előre látta, hogy ebből csak a tudománynak 

 lesz kára. Még botanizálása közben keltették fel figyelmét a növé- 

 nyeken található levéltetvek és gubacsok és az utóbbiakat előidéző 

 különféle rovarok. És itt úgyszólván teljesen szűz talajra akadt, ha- 

 zánk enernű rovarait előtte alig kutatták. — munka tehát akadt bőven. 



A Nemzeti Múzeumban Szépligetí új próbálkozása a legnagyobb 

 méltámdásra talált. ^SIocsáry SÁxDOR-ban, a ki a múzeumbíin a hái- 

 tyásszárnyúak gyűjteményét gondozta, hozzá hasonló jólelkű és sze- 

 rem' mesterre és jó barátra talált, a kinek buzdítására az eddig 

 figyelemre alig méltatott Braconidák és Ichneunionidák gyűjtésére 

 és tanulmányozására vállalkozott. A növénygyűjtés így mindinkább 

 hátraszorult és Szépligeti hamarosan egyike lett a legszorgalmasabl) 

 rovarászoknak. A hazai Braconidáki^ól írott tanulmányai révén a kül- 

 föld szakemberei is figyelmesekké lettek ő reá és nemcsak egyes 

 rovarászok, hanem a legnagyobb múzeumok is bőven ellátták anj-ag- 

 gal, kérvén annak feldolgozását. így Szépligeti kénytelen volt a ma- 

 gyar fauna mellett a palearktikus, sőt nemsokára az eg'ész földkerek- 

 ség Braconida- és Ichneumonida-faunáját tanulmányai körébe vonni. 

 Ezek képezték azután halála " bekövetkeztéig tanulmányainak egyet- 



