163 



táblák fehéredtek el s „rajtok a Leüua-lárvák milliárdjai hemzsegtek" 



— írja Sajó. 1890-ben pedig Sátoraljaújhelyen a rozsot támadta meg. 

 1913-ban Szemcsén (Tolna m.) az ár^oán kívül egy tábla búzát is 

 megtámadott, a mint ezt a Rovartani Állomásnak jelentették. Ezek 

 az esetek azonban ritkák a veresnyakú árpabogár történetében. 



A zabot megtámadja akkor is, ha más növénnyel van vetve, 

 pl. bükkönnyel. 1911-ben Világoson sok kárt tett a zabosbükköny- 

 ben. 1913-ban Váczszentlászlón (Pest m.) szintén a zabosbükkönyt 

 támadta meg. Az árpának keverékvetésben való megtámadásáról ez 

 ideig nincsen tudomásom. 



A lárvák teljes kifejlődésüket elérvén, a földbe vonulnak át- 

 alakulás czéljából. Sekélyen a föld felszíne alatt kis gubót készíte- 

 nek, mely a lárva megkeményedett nyálkás váladékából áll. Földbe- 

 vonuláskor a lárva piszkos ürülékrétegét elveszti, majd nyálkát vá- 

 laszt ki s ebből készül a gubója, a metyhez kívül apró földszemecs- 

 kék tapadnak. A gubóban a lárva egy-két napig pihen, majd átala- 

 kul bábbá. Tenyészeteimben egy hét múlva a lárvák földbevonulá- 

 sától már bábokat találtam, még egy hét múlva pedig már kifejlődött 

 bogarat. Tehát mintegy két hét múlva a lárvák földbevonulásától már 

 kész a kifejlődött bogár. Ez pedig^ általában június végén, július 

 elején történik. 



A bogaraknak legnagj^obb része a földben marad, hogy bevárja 

 a tavaszt. A honi tapasztalatok szerint a bogarak egy — bár kisebb 



— része még ez évben a felszínre jő s így nem egyezik hazai meg- 

 figyeléseinkkel az orosz Vassiliev ama megállapítása, hogy vala- 

 mennyi bogár a gubójában marad a következő tavaszig. Laborató- 

 riumi tenyésztéseimnél is mindig a felszínre jöttek a bogarak. A fel- 

 színre jött bogarak azonban ez évben már nem tesznek figyelembe 

 vehető kárt. Hiszen a gabonafélék a bogár újramegjelenéséig már 

 lassankint befejezik tenyészetüket, lassankint le is kerülnek már a 

 földről. Ellenben van adatunk arra, hogy a bogarak a tengerire men- 

 tek át s annak levelét támadták meg". Így Sajó szerint 1892-ben a 

 temesmegyei Máslakon, 1893-ban j)edig a zalamegyei Pórszombaton 

 támadták meg a tengerit. 1909-ben a baranj^amegyei Lipoviczáról 

 kapott a Rovartani Állomás tengeri leveleket, melyeket szintén a 

 bogár rágott meg. A kik az első országos kukoricza-kiálhtáson 1914 

 tavaszán a Rovartani Állomás gyüjteménj^ét megszemlélték, ezeket a 

 Le/jia-rágta tengeri leveleket is láthatták. Ez a kártétel a tengerin 

 azonban nem jelentkezik évről-évre, miért is szintén csak mint rit- 

 kaság jöhet figj^elembe. A bogár a vastag tengeri levél lemezét nem 

 rágja át egészen, hanem mint lárvája a gabonán, csak az egyik bőr- 

 két (epidermist) s a belső (parencliym-) szövetet rágja le csíkokban, 

 a túloldali bőrkét (epidermist) meghagyja (lásd a 6. képet). 



