170 



elrejtve folyik ez a harc, tiiduuk eddig még arán^iag' oly ke^'eset e 

 csodás világról. Csak néha-néha, szinte véletlenül bnkkanunk rá egy- 

 eg3'- jelenségére, hogy megfogja lellvünket a bámulat, elcsodálkozás 

 érzése s hódolattal adózznnk a nagy természetnek. mel,y ,.in minimis 

 maximé miranda" ! 



Ityen véletlen ismertetett meg engemet is a veresnyakú árpa- 

 bogár kétféle ellenségével. Midőn 1911-ben tenyészeteim egy részét 

 átvizsgáltam, hogy bábokat szedjek ki a Rovartani Állomás gjáijte- 

 ménye számára, találtam néhány olyan giibót is, melyben belül Lema- 

 báb nem volt, hanem 8-10 darab apró, fehér, szabad kis báb; az 

 egyikben csak egy darab nagyobb nyűvet találtam. Megkisérlettem 

 tovább nevelni őket, azonban csak részlten értem el sikert. Az apró 

 liábokból 6 darab kis fürkésző-fémdarázs (Chalcidida) kelt ki, ellen- 

 ben ^ nagj'Obb nyűnck kitenyésztése nem sikerült. Meggyőződést 

 szerezhettem tehát, hogy a Lema melanojnis-uak is megvannak a maga 

 ajDró ellfnségei, metyeket lárvájának nyálkás, undorító külseje sem 

 riaszt el attól, hogy petéiket élő testébe tojjak. A lárvákat vidéken 

 szedtem és hoztam haza Budapestre, hogy tovább neveljem őket, 

 tehát a fertőzötteket még odakünn a szántóföldön lepték meg a 

 fürkész-sz'ülők, testükben hordták, nevelték ezeket egészen a bebá- 

 bozódásukig, a mikor azután a kis fürkészek gazdáik egész testét 

 elfogyasztották, úgyannyira, hogy mikor a gubókat felboiatottam, már 

 csak a lárvák fejének és lábainak feketés-barnás chitines részeit 

 találhattam ]ueg. 



Ezek az apró rovarok a gazdának hatalmas segítői, mert ellen- 

 ségeinek ellenségei. Ezek az apró lénj^ek végeredményben hatalmas 

 munlvát végeznek s nagyban hozzájárulnak a természet egyensúlyá- 

 nak fentartásához. A veresn3^akú árjDabogár időszakonkinti eltűnését 

 is első sorban ajiró ellenségei elszaporodásának tulajdonítom, meh'ek 

 évről-évre mind nagj'^obb számban szorítják vissza, míg egyszer 

 csak, mintha eltűnt volna, már alig akadunk itt-ott es;y-egy foltra. 

 Bizonj^ára más tén3^ezők is hatnak még közre a bogár eltűnésében, 

 a melyeket — sajnos — még nem ismerünk. A veresnyakú árpa- 

 bogárnak azonljan egy-két töredékcsapata mindig megmarad, a mely 

 -azután kedvező viszom^ok mellett az évek során át ismét elszapo- 

 rodik, mikor azután megint szemben állunk a már-már teljesen el- 

 múltnak vélt, de ismét kiújult bajjal. 



