20 



iiyos boniio, hog-y vájjon az az illető g-aboua jellemző szaga, kér- 

 dezze meg a hozzáértőt. A kezdődő doliosságot még orvosolhatja 

 némileg a gyors szárítás, a tartós szellőztetés és a rostálás, vagy ha 

 nagx'obli mennyiségről van szó, a gyakori lapátolás ; de a meh' ga- 

 •buiui már igen dohos, vagy -éppenséggel penészes, csomós, az már 

 oda van és még állati takarmánvnak seii való. 



íla zsizsikes, molyos a gabona, azt is gyakran kell rostálni, 

 sőt olykor több napra ki is kell teregetni, megkeverni, hogy a zsi- 

 zsik, meg motyhernyó a zaklatás-keverés folytán vándoroljanak ki 

 belőle. A kivándorló rovarokat összeszedjük, megöljük, a gabonát,, 

 ha száraz és nincs baja, ügy tesszük el, mint azt fönnebb láttuk. 

 Egyebet a mai korlátolt munkaerőtől ne várjunk és ne követeljünk ! 



A mi a lisztet illeti, az annál inkább szenvedhet, ha már 

 hiljás magból való. A mely gabona már kissé dohos vagy csirás volt, 

 az abból való liszt azért romlékonyabb, mert az őrléssel megakasz- 

 tott dohosodás, penészedés folj^tathatódik tovább akkor is, ha e liszt 

 zsákban, ládában vag}^ más zárt helyen van. Baj fenyegeti, ha bele- 

 kerül a lisztmoly, vagy ha megatkásodik. A lisztmoly legtöbbször a 

 gőzmalomban, néha, kivált a meleg nyáron, a lisztraktárban kerülhet 

 a lisztbe. Hibás lehet a lisztzsák, mert molvosan visszakerülhet a 

 malomba és a raktárba. Itt megtöltik azt tiszta liszttel s így küldik 

 tovább, nem sejtve, hogy a liszttel útra kelt a baj is. Az ilyen baj 

 szintén a munkáshiám^ miatt ma sokkal gj^akoribb, mint máskor, a 

 milvor a molnár meg a raktáros mindent elkövetnek, hog}^ tisztán 

 tartsák a molytól a malmot, a raktárt és a zsákot. Ama panaszok- 

 nak, a melyeket most hallunk, \\ogy a házilag sütött kenyér 

 néha igen nyúlós, olykor szinte csirizes, oka nem mindig a ga- 

 bona csirás voltában rejlik, hanem gyakran a liszt molyosságában 

 van. A gondos háziasszom^ a ki lisztjét a kenyérsütés előtt meg- 

 szitáltatja. rátalálhat e bajra, mert a szitában maradt csomók között 

 lehet kisebb-nagyobb, esetleg almakukacz nagyságú, fehértestű her- 

 nyók, vag}^ ha már az nincs, akkor a nehezen szétváló lisztcsomók 

 heruyószállal-szövcttel összevissza vannak kötözve. A meg nem szi- 

 tált lisztl)en levő hernyóbőr, hernyó})iszok, hernj^ószíivedék a liszt- 

 bon egyébként nem igen \'ohető észre, de még'is káros liatású, mert 

 bajt okoz a tésztában keléskor és a sülő kenyérben egyaránt. 



Atkás a liszt legtöbbször azért, mert vagy piszkos volt a zsák 

 és a láda, a melybe a liszt l)elekerült, vagy piszkos a környezet, a 

 liol azt tartják. No feledjük, liogy a lisztnek tulajdonképi)en nincsen 

 olyan atkája, a mely csakis a lisztben élne. A tudomány emleget 

 ugyan egy lisztatlcát (Aleurohius farináé K.), meg egy sajtatlvát (Ty^ 

 rotjh/pliHS siro L.). De az élet sokszor czifrán l^ánik el tudásunkkal 

 és esetünkben is megteszi azt, hogy a sajtatka nem ritka a liszt- 



