00 



A veresnyakú árpabogár (Lema melanopus 

 L.) életmódja és irtása. 



Iita : Kadocsa Gyl'la. 



III. i 



yédekezé'i a veresnyakú árpabogár ellen. — A védekezés ez 

 ellen a kártevő ellen részben erőmíh'i, részben veg-y szerekkel történik. 



A) Y é á okoz é ser ö ni íl \' i ú t o n. 



Kaszálás. — Alikor a múlt század nyolczvanas ÓA'einek vég'én 

 a Lema melanojms L. támadásai ellen a gazdák tanácsért fordulta ic a 

 szakemberekhez, ezek első sorban a foltnak lekaszálását ajánlották. 

 Az akkori útmutatások szerint a baj ellen csak a megtámadott folt- 

 nak idejekorán való lekaszálása és a lekaszált árpának vagy zabnak 

 marhával való feletetése által sikerült eddig eredményre jutni. Alinél 

 tovább habozik a gazda a lekaszálással, annál nagyobbmér\'íi lesz a 

 károsítás. Ha a lekaszált zab és árpa a szántóföldről elvitetik, gon- 

 doskodni kell arról, hogy a levelekkel együtt a rovarok is eltá\'olit-i 

 tassanak. A .lekaszálás után az árpát és zabot azonnal el kell vitetn"^ 

 a szántóföldről, vigyázva arra, hogy a lárvák le ne hiűljanak a még" 

 tiszta vetésre. Ha ott hagynék egy ideig a lekaszált gabonát a Kil- 

 dön heverni, a lárvák csakhamar átvándorolnának a lábon álló ve- 

 tésre s így tulajdonképpen hiába való munkát végeztünk volna. 



Kétségen Ivíviil ott, a hol a baj csak kis mértékben, néhán\^ 

 kisebb folton fordul elő, az idejében való lekaszálással czélt érhetünk 

 el, különösen akkor, ha az elhordás után szalmát vag}^ polyvát hin- 

 tünk a lekaszált területre és meggyújtjuk, hogy a lohiülott lárvák 

 elpusztuljanak. Minél korábljan végezzük ezt a kaszálást, aniiál 

 kisebb a folt, tehát annál kevesebb a veszteségünk a lekaszálás ré- 

 vén. Ha az ilyen folt lekaszálását későbbre hagyjuk, a nagyobb testű 

 lárvák a kaszát annyira „elzsirosítják", hogy alig fog. A lekaszált 

 gabonát a marha zölden nem eszi meg, ellenben szárazon, széna 

 alakjában szívesen fogyasztja el. 



Árkolás. — 1801-ben LOcukkku ajánlja, hogy mihelyt szembe- 

 tűnnek a lárvarágta foltok, azoiuial hányassunk az il3^en foltok körül 

 egy széles, barázdaszerü árkot olyformán, hogy a kikerült földet a 

 folt felőli oldalra hányassuk, míg a barázdának az ép vetés felé eső 

 széle meredek ús függélyes, az alja pedig sima legyen. Ezen eljá- 

 rásnak az lenne a czélja, hog'y a nyálkás rovarok meg legyenek 

 gátolva a védősáncz j'olytán a tovaterjedésben, mire elpusztulnalc. 



1 Lásd : llovartaLi Lapok. XXII, 1915, p. 107—123 és 154-170. 



