34 



továbbá u niehádiíii riirtk'i felett emelkedő Domogietről említette^. 

 Utána PTkrmax Ottó lS7i-ben Kolozsvárról, Dii. Cjiyzp:r KoRNÉr> 

 pedig 1884-beii Sátoralja-Ujhelyről jelezte^. Puniíuk G-yula a magyar 

 famia-kataloo-nsbaii'* 1899-ben az addig ismert hazai termőhelvekhoz 

 még F'iumét és Zengget is hozzáadta a ma^'var tengermellékrí'jl. 

 Innen egyébiránt már 1878-ban feljegyezte Di;. Krauss Hermann 

 Fiume, Martinsicza és Biiccari mellől^. Uobiasch Ferexcz {=^ M. Pa- 

 jjewieth) 1000-ban azonkívül még a következő tengermellékei termő- 

 helyeit közölte : Növi, Klaricsevácz, Sv. Krizs, Sv. Juraj és Jablanácz". 



Sándor Sándor tagtársunk sz(3beli értesítése szerint testvér- 

 bát3^ja Sándor Kálmán 1868— 70-ben Sáros megyében a Kapi vár- 

 hegyen szintén fogott két nősténj^ példányt. Ez volna tehát e rovar- 

 faj magyarországi elterjedésének legészakibb pontja. 



Mindezekből az adatokból kitűnik, hogy a Saga serrata a ma- 

 gyar tengermelléken Fiumétől Jablanáczig sok helyen előfordul, 

 Magyarország belsejéből azonban csak Buda, Sátoralja-Fjhely, Kapi, 

 Kolozsvár és Mehádia mellől került elő. -A budapesti entomolog'usok 

 többször fogtak ugyan egyes példányokat nemcsak Budán, hanem 

 környékén (Budaörsön, Budafokon) is ; de más hazai vidékről eddig 

 semmi hírét sem hallottuk. Méltán megörültem -ennélfogva, midőn 

 1915 augusztus 9-én a Mátra keleti részében, a Párádtól délre fekvő 

 ()0() méter magas Marhát északi lejtőjén térden felül érő magas fű- 

 ben egy szépen fejlett példányára akadtam. 



Minthogy ez a mátrai termőheh^ Budapest és Sátoralj a- Ujhely 

 között fekszik, bízvást feltehető, hogy a Saga serrata a -közbeeső te- 

 rületeken, nevezetesen a Cserhát és a Bűkk-hegység egyes jDontjain 

 sem fog hiányozni. Csak keresni kell. 



Valaki azt az ellenvetést tehetné, hogy ilyen 00—05 milliméter 

 hosszúságú, nagy termetű rovart, a melyet 35 milliméter hosszú tojó- 

 csöve még nagyol)bá tesz, talán nem is igen kell keresni, mert az 

 mindenkinek szemébe tűnhetik. Igen ám, csakhogy a Saga serrata 

 még eddig ismert termőhelyein is rendesen csak egyenként és szór- ' 

 ványosan szokott mutatkozni. En például Noviban, a hol 13 évig 



1 Frivaldszky János, A Magyarországi Egyenesröjiiiek Magánrajza. 

 Pest 18G7. p. 109. 



2 Hermán Ottó, Erdély Bőr- és Egyenesröpűi. (Az Erdélyi Múzeum- 

 Egylet Évkönyvei. V. p. 109.) 



3 Dr. Cjiyzer Kohnkl, Érdekes szöcske-faj. (Rovartani Lapok. I. p. 72.) 



4 PuNGUR Gyula, Fauna Regni Hungáriáé : Orthoptera, 1899, p. 15. 



•-. Dl!. Hermann Krauss, Die Orthopteren-Fauna Istriens, (Sitzungsber. 

 <ler k. Akad. der AVissenscb. Wien, 1878. p. 506.) 



6 M. PADKwíETír, Ortlioí)tera genuina des Kroat. Littorale und der 

 Umgebung Fiumes. (Glasnik hrvatsk. naravoslovn. druatva. XI. p. 28.) 



