52 



Az enumeratióra vonatkozólag meg kell jegyezzem, hogy 

 daczára annak, hogy az húsz évi meglehetős szorgos és mtenzív 

 kntatás eredménye, távolról sem mondható teljesnek és kimerítőnek,, 

 mert állandóan mégis csak a késő tavaszi, nyári és korai őszi hó- 

 napokat töltöttem a helyszínén ; az ezen időszakra vonatkozó észle- 

 leteim azntán meglehetősen kimerítőek is ; kora tavaszi és késő őszi 

 észleletéin! azonban egyes ritkább kirándulásokra, főképen azonban 

 állandóan a helyszínén lakó egyes ismerőseim által szolgáltatott gyé- 

 rebb adatokra szorítkoznak; éi3 azért az egyes fajoknak korai tavasz- 

 szal való megjelenési és késő őszszel való megszűnési ideje- tekinte- 

 tében indexem legfeljebb megközelítő adatokat tartalmaz. 



A fajokra vonatkozólag megjegyzem, hogy 829 Macrolepido- 

 pterának az előfordulását sikerült eddig megállapítanom ; megjegy- 

 zem azonban, hogy a törzsfaj között előforduló abej-Tatiókat és va- 

 rietásokat külön nem mutattam ki, azokat csak akkor soroltam mint 

 ilyeneket fel, ha a törzsfaj maga nem találtatott, vagy nálunk egy- 

 általán elő sem fordul, így például: az Apatura Ilia var. Clytie, Fa- 

 rarge v. Egerides, Ghrysophanus dispar v. nitilus, Zygaena Epliialtes 

 var. CoroniUae stb. A leírt aberratiók és varietásokkal együtt az eddig 

 észlelt fajok összege megközelíti az 1200-at. Linné az ő 1735-ben 

 megjelent Systema naturae czímű művében csupán csak 320 Macro- 

 lepidojíterát ismertet ; a Fauna Regni Hungáriáé tisztán Magyar- 

 országra nézve már 1382 nagy lepkét mutat ki, azonkívül pedig 

 821 fajváltozatot, a mely szám azonban azóta jóval megnagyobbo- 

 dott. Isaszeg és környékén tehát a Magyarországról ez idő szerint 

 ismeretes fajoknak körülbelül kétharmad része fordul elő. 



Az elmúlt esztendő gyűjtés tekintetében mindenképen sok 

 kívánnivalót hagyott hátra, nemcsak az időjárás szerfelett kedvezőt- 

 len volta, hanem egyéb közrejátszó okoknál fogva is. Hideg és ned- 

 vesség jellemezték a tavaszi és nyári hónapokat, kirándulni vajmi 

 keveset lehetett, de ha lehetett volna is, a gyűjtést magát lehetet- 

 lenné tette a katonaság, mely véletlenül éppen a legjobb gyűjtő he- 

 lyeket foglalta el s könyörtelenül megakadályozta az ottani entomo- 

 logiai tevékenységet. Az elmúlt idényben tehát nemcsak az képezte 

 a gyűjtő gondját, hogy „mikor és miképen gyűjtsünk"?, hanem 

 a hel}'' megválasztása, a „hol gyűjtsünk" is! Azonkívül azonban 

 a most dúló nagy világförgeteg oly deprimálólag hatott sok gyűjtő 

 kedélyére, hogy bizony nem szívesen nyúlt a háló és méreg-üveg után. 



Érdekesnek tartom néhány faj előfordulásának, a körülményeit 

 itt kűlíin ismertetni. 



\gy |)éldául a máskülÖJiben nagyon közönséges Chrijsophanns 

 Virgaureae L. a palearktikus faunavidéken majdnem mindenütt elő- 

 fordul, csak a két „liű szíivctséges" : Angol és Japán-országban 



