102 



ezeké, tekintve azt, liogy a petelerakás időpontjától számítva, ked- 

 vező körülmények között, 10—14 nap alatt ivarérett rovarokká fejlőd- 

 hetnek. Nagyon könnyen érthető tehát, hogy azok a bábok, melyekre 

 41. tél hidege ráköszönt, kellő meleg hián3'-ába.n nem tudnak tovább 

 íejlődni, a szövetfejlődés (histogenesis) megakad, holt pontra jut. 

 A báb ilyen állapotban, ha meg van védve a megfag-j^ás veszélyétől, 

 jiiinden nehézség nélkül áttelelnek. Egy trágyadombban, november 

 10-én a második vedlési stádiumban levő légylárvákat találtam. Az idő 

 már akkor is csípős volt s rövidesen beállott a fíigy. A lárvákat, 

 sajnos, nem volt alkalmam tovább is megfigyelni, de azt biztosra 

 veszem, hogy a hideg időjárás következtében abban az évben már 

 nem fejlődhettek legyekké. Valószínűnek tartom, hogy a lárvák a 

 liideg elől a trágyadomb mélyebb rétegeibe húzódtak, ott bebábo- 

 zódtak s mint bábok teleltek át. Csakis így magyarázható meg az a 

 megfigyelés, amelyet Taschenberg említ, hogy január lo-én frissen 

 kikelt két dongólegyet talált, melynek szárnyai még ránczosak voltak. 

 Kora tavasszal gyűjtött bábokból nem egyszer neveltem Muscidákat. 

 Viszont, hogy a kifejlett legyek is áttelelnek, azt számtalanszor 

 tapasztaltam. Egy alkalommal, deczember 20-ika körül, Gyónra rán- 

 dultam le. Ottani lakásunk október eleje óta zárva volt. Mikor az 

 ablakok belső védőtábláit felnyitottam, semmi különös dolg'ot sem 

 vettem észre, de amint bef üttettem, a szobában néhány dongólégy 

 kezdett szálldogálni s mindinkább több és több jelentkezett. Erdekeit, 

 hogy honnan kerültek elő ? Búvóhelyüket nem kellett soká keresnem, 

 mert az ablaktábláknak belső oldala s az ablak mellett álló szekrény- 

 nek a hátulja tele volt velük. Egy részük még akkor is mozdulat- 

 lanul ült. de a szoha levegőjének fokozatos felmelegedésével több és 

 több kelt szárnyra. Számuk nem is volt megvetendő, mert legalább 

 150 példány volt a szobában. Miután a nap javarészét más helyi- 

 ségben töltöttem, nem sokat pusztítottam el közülük s este a lakást 

 lezártam, a legyek pedig a szobában maradtak. Februárban ismét le 

 kellett utaznom s akkor ugyanazt a megfigyelést tettem. Ugyancsak 

 Oyónon, télen, a padláson egy alkalommal a gerendák repedéseibe 

 húzódva, megszámlálhatatlan házi legyet, nemkülönben Pollenia rudis-t 

 és P. vespülo-t figyeltem meg. Kerestem más helyiségben is s a kocsi- 

 tjzínben és az istállóban ugyan csak szépszámú példányra akadtam. 

 A kifejlett állatok áttelelése tehát kétségtelen. 



Ennek bizonyságát látom abban is, hogy kora tavasszal, mikor 

 a na]) meleg sugarai a legyeket búvóhelyükből kicsalják, a keríté- 

 seken, falakon, teljesen kifejlett jiéldányokat találunk sütkérezni. Hogy 

 ■ezek nem frissen, kikelt, hanem áttelelt példán3^ok, bizonyítja az, 

 iiogy a Pollerina-ía,iok sűrű aranysárga szőrözete, mel}'' torkuk hátát 

 borítja, mindig kopott. 



