12Ő 



A bolhák rendszertani helye. 



Irta : Dr. Szilády Zoltán. 



A Rovartani Lapok f. é. 3 —4. füzete 36—47. lapján Dr. Pongrácz 

 Sándor foglalkozik a bolhák rokonságának kérdésével és az irodalmi 

 előzmények futólagos áttekintése mellett Klapálbk FsRENCz-nek ide 

 vonatkozó dolgozatát tárgyalja bővebben azzal a végső következte- 

 téssel, hogy a nevezett szerző nem nyújt elég alapot arra, hogy a 

 bolhák és reczésszárnyúak közt rokoni kapcsolatot keressünk. Ezek 

 után tehát vissza kell térnünk arra a régibb feltevésre, hogy a 

 bolhák mégis csak a legyekhez állanak legközelebb, noha köztük, 

 mint Pongrácz mondja, „még nagy hézagok tátonganak." Ennek a 

 feltevésnek valószínűségét általános vonásokban vázolva, csupán 

 HEYMONS-nak a negyedik BREUM-kiadásban megjelent véleményére 

 támaszkodik, holott czikkétől épen konklúziójánál fogva inkább a 

 diptera-rokonság bizonyítékainak összeállítását vártuk volna. 



Nem czélom, hogy Pongrácz dolgozatát egészben, vagy rész- 

 leteiben bírálat tárgyává tegyem. Csíki Ernő annak idején bővebben 

 foglalkozott SEMENOw-nak azzal az érdekes tanulmányával, a melyben 

 a rövidszárnyú bogarak {Siapliyliniclae) és a hódon élő Plaiypsyllus 

 körében kereste a bolhák rokonait, i Miután pedig a reczésszárnyú 

 rokonság valószínűtlensége immár kiderült, talán nem lenne felesle- 

 ges a kérdés megoldása felé vezető dolgozatokat is figyelemmel 

 kísérni. Ilj^en czélzattal mondom el az alábbiakat, a nélkül, hogy az 

 irodalom kimerítő felsorolására igenjét tarthatnék. 



Annyit még a legfeltűnőbb nyilatkozatokból is megállapítha- 

 tunk, hogy újabban több olyan sajátságos alakot fedeztek fel búvá-, 

 raink, a melyek a bolhák és legyek közötti hézagba többé-kevésbé 

 beillenék és többnyire a Phoridák légy családjának tagjaira emlé- 

 keztetnek. 



Ch. Th. Brues az amerikai hangj^akedvelő (myrmecophilus) ro- 

 varok tanulmányozása közben több apró, fejletlen szárnyú légyfajt 

 fedezett fel a texasi hangyák társaságában. Ezek keltejét Acantliis- 

 toplera Mdanderi és Xanionotum hysirix néven írta. le.^ Szárnya mind- 

 kettőnek apró, fejletlen, azaz sertézett nyelecskévé degenerálódott. 

 Fejükön és potrohúkon jellemző elhelyezésű sertéket, macrochaetákat 

 viselnek. Potrohúk háti részén sajátságos mirigy tűnik fel, ez nyílván 

 a hangyáknak csemegéül kínálkozó kellemes ízű nedv kiválasztására 

 szolgál. Ennek a kedvéért tartják apró legyeiket vendégül, mint a 



1 A bolhák rendszertani helye. (Állattani közlemények V, 1906, p. 94). 



2 Two new mirmecophilous Genera of aberrant Phoridae from Texas 

 (Amtrícan Naturálist 1901). 



