149 



A Staphylinidák közül érdekes a ritka Slaphylimis vms Bkult-., 

 továbbá az Ahochara diverm J. Sahlb, előfordulása. Ez utóbbit 

 1912-ben mutatták ki Biharból, az Ung-urului-barlang'ból (Mihók : 

 ^ Adatok Magyarország- Coleopterafautiájához", Rov. Lap. 1912. p. 116). 



Az utóbbi években Bars megyében több helyen károkat okozott 

 a, Coroi'bus fascialas Vill. Nagysallón Vadas állapította meg 1912-ben 

 (Vadas : „A sávos tölgybogár biológiája és erdőgazdasági jelentő- 

 sége". Erdészeti kísérletek, 1913.) a prímási uradalom zálogosi erde- 

 iében. En még 1913-ban is megtaláltam ott. Nagyobb kárt itt nem 

 ■okozott. 



A Bupresiidae családból még feltűnő az elég ritka AgrÜiis liiura 

 KiESw. gyakorisága. 1914. év nyarán szép számban gyűjtöttem Hiera- 

 ciumok virágzatában és tölgyfaleveleken, a melyeken mindig csak a 

 forró déli órákban jelent meg. Rendkívül óvatos áUat, ha árnyék 

 vetődött reá, villámgj^orsan kelt szárnyra. A boglár ragaszkodik egyes 

 fákhoz, bokrokhoz ; ezeknél leskelődve, naponkint sikerült néhány 

 példányt gyüjtenem, mig máshol hiába lestem. 



A Nilidalldae családból a másutt nem gj^akori Carpophihis sex- 

 piisfidalits F. vidékünkön közönséges. Márczius második felében, 

 április elején tömegesen találtam levágott tölgyfatörzsek, fatönkök 

 kérge alatt, de csak ott, a hol a kéreg alá bőven hatolt be nedvesség". 



Megemlítem még, hogy a Lasius fuUginosus-nál lakó Awplioiis 

 marginaia F.-t két esetbeu, 1914. év nyarán, a prímási hölvénjá erdő- 

 ben hálóval fogtam növényekről. 



Végül köszönetemet kell kifejeznem Csíki Ernő úrnak, a ki a 

 nehezebb fajok revideálását volt szíves elvégezni, továbbá Benick 

 {Lübeck) és Rambousek (Prága) uraknak, a kik a Slnp]iylinídák-a,t 

 határozták meg. " 



Kirándulás az Aranyos-völgybe. 



Itta : Csíki Eenö. 



A Biharhegység és erdélvi érczheg'ység ehievezése alatt isme- 

 rétes hegyvidék, mely a Nagy-Alföld és az erdélyi medencze között 

 terül el és melyet délen a Maros, északon pedig a Szamos és a 

 Sebes Körös határol, úgyszólván a legújabb időkig nehezen volt 

 megközelíthető. Ennek tulajdonítható, hogy az érdekes területnek 

 természeti viszonyai is csak részletekben voltak ismeretesek. Leg- 

 jobban hozzáférhető volt a vidék északi része, metynek egyes pontjait 

 a nagyvárad— kolozsvári vasútvonal állomásairól könnyebben leheteti 

 elérni, legnehezebben a keleti, az erdétyi részei. Az utolsó évtize- 

 dekben épültek azután a magyarországi oldalon Vaskóh-ig-, Menj— 



